416 * Karl Pettersen. 



for en ensartet og samtidig oprindelse. Den graa glimmer- 

 gneis dannes af kvarts og smudsig graa, undertiden rødlig 

 Orthoklas efter et indbyrdes stærkt vekslende kvantitativt 

 forhold, mer eller mindre indblandet med brunlig glimmer 

 og skjæl af hvid glimmer. Ved siden af orthoklas er nu og 

 da ogsaa at paavise plagioklas, men altid dog sparsomt, og 

 den er saaledes at opstille som en mer tilfældig bestanddel. 

 Gneis-graniten og den til samme knyttede granit er sammen- 

 sat af de samme mineralske bestanddele, og navnlig er at 

 fremhæve, at feltspathen ogsaa her saagodtsom eneraadende 

 dannes af orthoklas. Dette forhold vil her antagelig være 

 at tillægge saameget mere betydning som der efter Skul- 

 gammens fjelddrag — hvad der nedenfor nærmere skal blive 

 paavist — er at aflæse tilsvarende overgange fra en oligo- 

 klas rig gneis til en gneis-granit med oligoklas som stærkt 

 fremtrædende feltspathbestanddel. Disse fra de to forskjel- 

 lige udgangspunkter til hver sin side førende og der- 

 under dog saa analoge overgangsforholde lade sig vanskelig 

 forklare under forudsætningen om, at forskjellige her som 

 overgangsled opstillede dannelser med hensyn til oprindelse 

 'skulde være at opføre som mere selvstændige led. 



Medens disse gneis-granitiske afændringsformer allerede 

 i strøgene langs efter Kvalsund og over Kibbenesø optræde, 

 — om og i det hele mere underordnet, — er det dog navn- 

 lig efter de mere nesformige landpartier langs efter Ring- 

 vatsøens nordside og fremdeles over øerne Grotø, Nord- 

 Kvalø, Helgø og Vanø og endvidere ogsaa over Risø- 

 gruppen, at bergarten i det hele optræder stærkere gneis- 

 granitisk udpræget. 



Gneis-graniten optræder i regelen mer eller mindre ud- 

 præget lagdelt, idet lagdelingen nærmest er betinget ved 

 den mørke glimmers stribevise fordeling. Selv efter saa- 

 danne strøg, hvor gneis-graniten i dagen viser sig tilsyne- 

 ladende ulaget, vil den ved nærmere undersøgelse dog vise 



