Bidrag til de norslie Ityststrøgs geologi. 425 



paaviste paa Vanø i fjeldpartiet Kvalkjæften — efter den 

 nordlige side af Eingvatsø langs Langsundet som smalere 

 belter — , over den nordlige del af Renø og endelig over 

 den lille ø Karlsø, 



Paa Vanøen bygges fjeldpartiet Kvalkjæften af lagræk- 

 ker af tyndlaget kvartsitisk skifer, indvævede med skjæl af 

 grønlig kloritisk glimmer. Strøgretningen omkring nord — 

 sydlig. Langs fjeldpartiets østlige side er faldet svagt vest- 

 ligt, langs den vestlige side derimod svagt østligt, — lagene 

 altsaa svagt skaalformig bøjede. 



Aflæsninger, der mere ligefrem skulde vidne for at 

 Kvalkjæftens skiferafdeling er at stille i et overlejningsfor- 

 hold til de under Dividalsgruppen indordnede lagrækker, 

 der stikke frem langs vestsiden af Vauø i lavlandspartierne 

 under Kvalkjæftens vestlige afhæng, ere vistnok ikke gjorte. 

 Det brede underland er her i regelen overdækket navnlig af 

 myr, og fast berg træder i regelen her først frem nede langs 

 efter strandpartierne. Den indbyrdes saa stærkt afvigende 

 lagstilling synes imidlertid med bestemthed at skulle angive 

 en for disse forskjellig dannelsestid. Kvalkjæftens skifer- 

 afdeling maa i saa tilfælde utvivlsomt være den yngste, ikke 

 alene fordi den bygger de højere liggende aasdrag, men 

 ogsaa fordi lagstillingen her stærkt nærmer sig horisontal- 

 fladen, medens den i den nærliggende i lavere niveau op- 

 trædende Dividalsgruppe viser et regelmæssigt nordligt fald 

 af opimod 30 à 40°. I henhold hertil antages Kvalkjæftens 

 skifer at maatte være at indordne under Tromsø glimmer- 

 skifergruppe, og inden denne rimeligvis at være at sammen- 

 stille med gruppens ældste afdeling, Rosta-kvartsiten — hvor- 

 vel Kvalkjæftens mere tyndlagede kvartsitiske skifer i petro- 

 grafisk henseende vistnok synes at skulle afvige fra den 

 haarde og mere tykbænkede kvartsit i strøgene om Rosta- 

 vand og om Sulangens indre bund. 



