440 ^^^^ Pettersen. 



mere maa nærme sig det oprindelige forhold, end tilfældet 

 kan være inden gneisafdeliugerne. Det kunde saaledes og- 

 saa her være grund til at forudsætte, at de kræfter, der 

 have optaarnet Eingvatsøens fjeldpartier, i det væsentlige 

 maatte have afsluttet sin virksomhed forinden afleiningen af 

 de lagrækker, der bygge Renø. Imidlertid skal dog paa den 

 anden side i saa henseende fremholdes, at højden af Skul- 

 gamstindernes fjelddrag paa Ringvatsø paa det nærmeste 

 falder sammen ikke alene med Renskartindeus fjeldparti paa 

 Renø, men ogsaa med fjeldpartierne med det tversoverfor 

 Renø liggende fastland, der er bygget af glimmerskifer- 

 gruppens lagrækker. En saadan overensstemmelse i højde- 

 forholdene efter disse forskjellige fjeldpartier, opbyggede af 

 lagrækker af indbyrdes ulige aldersforhold, synes ligesaa 

 snart at pege hen paa en samtidighed i bergdannelsen. 

 Det vilde dog være at betegne som en forunderlig tilfældig- 

 hed om bergdannende kræfter, der havde virket til forskjel- 

 lige tider, i saa henseende her skulde have fremkaldt saa 

 ganske samstemmende resultater. For tiden lader det sig 

 vistnok ikke gjøre, her ut udrede disse tilsyneladene mod- 

 sigelser. Trods de forskjellige betydningsfulde • indlæg, der 

 gjennem de"sidste aar er fremlagt til belysning af spørgs- 

 maalet om bergdannelsen, er det dog aabenbart, at vi- 

 denskaben her endnu ikke er naaet frem til en sikrere 

 grund. 



Inden de her omhandlede strøg har -der forøvrigt ikke 

 været anledning til at gjøre aflæsninger, der kunde tjene til 

 støtte for de af Heim, Baltzer m. fl. fra Alperne dragne 

 slutninger, om at faste bergmasser under stort tryk skulde 

 kunne autage en vis plasticitet. Derimod synes der vistnok 

 at skulle være grund til at forudsætte, at den inden kyst- 

 strækningens gneisafdelinger saa stærkt fremskredne meta- 

 morfose nærmest maa være ndgaaet fra det under lag- 

 stillingens stærke forrykning fremkaldte tryk. Det er jo 



