28 Ivar Bang. 



forurensninger blir tilbage paa filtrum som seige, brnnf arvede 

 masser. Filtratet afkiøles og tilsættes edikesyre til ca. 5 °/o. 

 Efter 24 timer filtreres der. Bundfaldet paa filtrum slam- 

 mes paanyt op i destilleret vand, der koges, filtreres, og 

 væsken henstaar atter 24 timer. Den samme procès gjen- 

 tages endnu engang. Fældningen opløses derpaa i 1 % kali 

 eller natronlud og filtreres. Af filtratet udfælder man den 

 frie guanylsyre med edikesyre og udvasker derpaa grundigt 

 med alkohol. Efter alkohol-ætherbehandling f aar man guanyl- 

 syren som et hvidt støvende pulver, der ikke er hydroskopisk. 



Der er to forhold ved fremstillingen af denne nuklein- 

 svre, der er saa afvigende fra, hvad man vil have bemerket 

 for de øvrige nukleinsyrers vedkommende, at det fortjener 

 en speciel omtale. 



For det første vil man have seet, at der stadig er tale om 

 at ophede opløsninger af den frie guanylsyre til kogning, 

 medens vi under omtalen af de øvrige nukleinsyrer har be- 

 merket, at de frie nukleinsyrer (i modsætning til deres salte) 

 er meget ømtaalelige mod indvirkning af kogende vand. 

 Guanylsyren er nemlig yderst resistent ligeoverfor indvirk- 

 ning af kogende vand. Man kan saaledes koge en guanyl- 

 syreopløsning 15 minutter over fri flamme uden at kunne 

 observere den ringeste destruction. I overensstemmelse 

 hermed kunde lignende opløsninger heustaa timevis i kogende 

 vandbad uden skade, og det desuagtet at opløsningen her- 

 under blev sterkt koncentreret, medens vi har seet, at 

 K o s s e 1 blot ved 10 minutters kogning i vandbad spaltede 

 sin thymusnukleinsyre. 



Fremdeles vil man studse ved at se, at guanylsyren 

 udfældes med edikesyre og ikke med saltsyre, som ellers 

 altid anvendes hertil. I modsætning til de ovrige nuklein- 

 syrer, der er sterkere syrer end edikesyren, som derfor hel- 



