50 Ivar Bang. 



3. Guauylsyrens spaltningsprodukter. 



Medens vi tidligere har seet, at guanylsyren hverken 

 giver positivt udslag med Trommers prøve, ei heller noget 

 bundfald med sølvnitrat og arnmoniak, der kunde tyde paa 

 xanthinbaser eller endelig nogen positiv reaktion paa fosfor- 

 syre, viser den efter koguing paa vandbad nogen tid med 

 en mineralsyre som f. ex. 2 % saltsyre eller 5 % svovlsyre 

 følgende reaktioner: 



Tilsætter man efter endt kogning nogle draaber kobber- 

 sulfat og alkali i passende overskud, faar man ved opvarm- 

 ning en rigelig udskillelse af kobberoxydul. 



Hvis man paa den anden side tilsætter ammoniak til 

 alkalisk reaktion, faar man efter afkjøling et rigeligt bund- 

 fald, som bestaar af en xanthinbase. Filtratet fra denne 

 fældning giver en yderligere fældning med sølvnitrat, hvilken 

 fældning indeholder resten af xanthinbaserne. 



Ved at koge opløsningen med magnesia kan man iagt- 

 tage en ammoniakudvikling. 



Endelig kan man efter kogning med mineralsyre paa- 

 vise fosforsyre ved de sædvanlige methoder. 



Naar hertil lægges, at guanylsyren efter endt kogning 

 ikke længer lader sig paavise som saadan, blir slutningen 

 den, at guanylsyren ved kogning spaltes til 1. en reducerende 

 substans 2. xanthinbaser 3. ammoniak og 4. fosforsyre. 



Vi skal desuden vise, at opløsningen indeholder endnu 

 et spaltningsprodukt, hvorom senere. 



Den reducerende substans. 



Allerede ved sine undersøgelser af nukleoproteiden fra 

 pankreas paaviste H a m m a r s t e n, at denne blandt andre 



