64 Ivar Bang. 



kommende guanin er det almindelige guanin eller et iso- 

 guanin. 



Dette spørgsmaal foranledigedes derved, at Fischer 1 ) 

 ved sine undersøgelser over de almindelige xanthinbaser eller 

 purinbaser og dermed isomere og beslægtede legemer har 

 fremstillet et isoguanin af adenin. Om dette isoguanin be- 

 merker Fischer, at det muligens kunde forekomme i den 

 dyriske organisme. Da imidlertid guanylsyrens guanin ved 

 oxydation med saltsyre og kaliumklorat giver guanidin, hvad 

 isoguanidinet ikke gjør, kan man heraf slutte, at guanylsy- 

 rens guanin ikke er noget isoguanin. 



Vi kan saaledes fastslaa, at guanylsyren indeholder 

 blot en xanthinbase, nemlig guanin. Og fremdeles, at dette 

 guanin forekommer i en mængde af 36,56 % a ^ guanylsyren, 

 hvilket svarer til omtren 17 /i8 af guanylsyrens samlede kvæl- 

 stofmængde. 



Tilbage staar 1,26 % kvælstof eller omtrent X / 1S a ^ det 

 kvælstof, der saaledes kan disponeres af guanylsyrens øvrige 

 kvælstofholdige spaltningsprodukter — eller som sagt skrive 

 sig fra en ikke paavist guaninrest. At bringe dette paa 

 det rene blir saaledes den følgende opgave. 



Guanylsyrens øvrige spaltningsprodukter. 



Det for nukleinsyrer i almindelighed mest karakteristiske 

 kvælstofholdige spaltningsprodukt fraseet xanthinbaserne er 

 uden tvil thy m in. Som vi tidligere har seet findes thymin 

 som en bestanddel af alle nukleinsyrer undtagen inosinsyren. 



Der var dog paa forhaand ganske liden sansynlighed 

 for, at thymin skulde forekomme blandt guanylsyrens spalt- 

 ningsprodukter. Allerede guanylsyrens forhold til kogende 



*) Berich. d. D. ehem. Gesellschaft Bd. 30. 



