De øvrige spaltningeprodukter. 65 



vand viser, at dens konstitution er anderledes end f. ex. 

 thymonukleinsyrernes, hvor baserne er forholdsvis løst 

 knyttet til kjærnen, thyminsyren. Man rnaatte ogsaa for 

 guanylsyrens vedkommende antage en saadan kjærne, hvis 

 thymin forekom her. 



Endmere usansynlig blir dog thyminets nærværelse, 

 naar man betænker, at thyminet indeholder næsten 28 % 

 kvælstof. Naar nu hele den disponible beholdning af kvæl- 

 stof i guanylsyren udgjør blot 1,26 % ^ og dette, som snart 

 skal vises, blot delvis kan disponeres af thymin, blir den 

 maximale mængde thymin, der kan tænkes at forekomme i 

 guanylsyren temmelig ubetydelig i modsætning til dette legemes 

 ganske rigelige forekomst i de almindelige nukleinsyrer. 



Endelig skal her anføres den direkte undersøgelse paa 

 thymin blandt guanylsyrens spaltningsprodukter, en under- 

 søgelse, der som man vil se, leverer beviset for, at thymin 

 ikke forekommer i guanylsyren. 



Foråt faa tilstrækkeligt udgangsmateriale — man kunde 

 som sagt vide, at thyminet i hvert tilfælde forekom i ringe 

 mængde — ■ udgik man fra en noget større mængde nukleo- 

 proteid (12 gr.) og noget guanylsyre (ca. 0,6 gr.). Disse 

 kogtes 2 timer i autoklave ved 150° med 200 ccm. ca. 5 % 

 svovlsyre. Efter endt kogning neutraliseredes væsken med 

 baryt, hvorefter filtratet fældtes med fosforwolframsyre i 

 10 °/o svovlsur opløsning. Filtratet herfra neutraliseredes 

 paany med baryt, hvorpaa væsken blev fældet med sølvni- 

 trat — altsaa ved neutral reaktion. Fældningen blev sønder- 

 delt med svovlvandstof. Filtratet herfra koncentreredes 

 sterkt og henstod flere dage, udenat der viste sig tegn til 

 krystallisation. Derpaa inddampedes til tørhed og extra- 

 heredes med alkohol. Hverken den i alkohol opløselige 

 eller den deri uopløselige del indeholdt et spor af thymin. 



5 — Archiv for Math, og Naturv. B. XXIII. Xo. 1. 

 Trykt den 6. December 1900. 



