76 Ivar Bang. 



uberettigede i en saadan gruppering fremgaar imidlertid klart 

 ved betragtningen af guanylsyrens øvrige spaltningsprodukter. 

 Guanylsyren indeholder saaledes til adskillelse fra inosinsyren 

 en sukkerart, ja den er overkovedet den eneste nukleinsyre, 

 hvor man med sikkerhed har paavist en kulhydratgruppe, 

 der kan afspaltes i form af sukker. Dette forhold er dog 

 ikke af saadan betydning, at det kan kuldkaste den om- 

 talte gruppering. Derimod tinder forf., at forekomsten af 

 glycerin i guanylsyren er noget for denne nukleinsyre ka- 

 rakteristiskt og foreløbig berettiger denne til en særstil- 

 ling blandt de øvrige nukleinsyrer, idet vi gaar ud fra, at 

 disse ikke indeholder glycerin. 



Vi har saaledes i guanylsyren en kjærne, der bestaar 

 af glycerinfosforsyre, medens thymonukleinsyrerne som kjærne 

 har thyminsyre. Eudelig bestaar inosinsyrens kjærne ude- 

 lukkende af fosforsyre. 



Omendskjønt guanylsyren saaledes maa siges at indtage 

 en særstilling blandt de øvrige nukleinsyrer, er den dog selv 

 en ægte nukleinsyre. Dette er vigtigt at fastholde. Thi paa 

 samme tid som guanylsyren altsaa hører hjemme her, viser den 

 en ganske stor og i fysiologisk henseende interessant overens- 

 stemmelse med en gruppe legemer, der maa holdes ude fra 

 nukleinsyrerne, nemlig lecithinern e. 



Ligesom guanylsyren har lecithinet en kjærne, der bestaar 

 af glycerinfosforsyre. Til denne glycerinfosforsyre tindes i 

 lecithinet knyttet en base, kolin og paa den anden side en 

 eller flere fedtsyrer. Lecithinet er saaledes en af fedtsyre- 

 radikale substitueret glycerinfosforsyre i forbindelse med en 

 base, kolin, medens guanylsyren bestaar af glycerinfosforsyre 

 substitueret af en sukkerart og forbundet med en xanthinbase. 



En anden overensstemmelse mellem lecithin og guanyl- 

 syre kan man maaske se i disse legemers naturlige forekomst 



