94 Ivar Bang. 



slutten af forsøget sees elevationerne besat rned talrige smaaeleva- 

 tioner, der fremkom derved, at hunden denne tid uophørlig frem- 

 bragte en knurrende lyd og herunder ristede sit legeme. Det er 

 særlig den exspiratoriske sænkning, der belastes med disse vibrationer. 



Forden abdominale respirations vedkommende har vi sva- 

 rende til blodtryksfaldet en høist uregelmæssig kurve med tildels meget 

 store elevationer. Disse ophører efterhaanden, og man faar da en 

 kurve med regelmæssige respirationer, der hverken ved sin form 

 eller størrelse frembyder noget særligt af interesse. Den eneste af- 

 vigelse er, at exspirationen foregaar noget langsommere end før. 

 Elevationen synker til en begyndelse raskt, derpaa noget langsommere 

 og saa atter igjen hurtigt ned til abseisselinjen. Paa fig. Il a og b 

 ser man udvalgte partier af respirationen. (Pg. 90 og 93.) 



Blodtrykket begynder med et tryk ca. 200 mm Hg. Efter den 

 første indsprøtning (injektionen foretoges i 3 repriser) ser man en 

 forbigaaende minkning af pulsbevægelserne og antydning til fald af 

 blodtrykket. Dette retter sig igjen meget raskt, saa rnan atter har 

 en normal kurve. Derpaa kommer den anden indsprøitning, del- 

 viser det samme, om man end faar et større forbigaaende fald af 

 blodtrykket. Pulsbevægelserne naar ikke fnldstændig sin tidligere 

 størrelse. Endelig efter den tredje indsprøitning sænker trykket sig 

 langsomt nedover og naar i løbet af 50 sekunder sit minimum — 

 70—80 mm. Hg-. Man har saaledes et blodtryksfald paa 130 mm Hg. 

 Pulsbevægelserne blir herunder smaa, men respirationsbevægelserne 

 er tydelige. Efterat blodtrykskurven har naaet sit minimum kl. 2 h 

 48 m — altsaa 3 m efter indsprøitningen, fortsætter den sig ufor- 

 andret lVa m og begynder saa raskt at stige. I løbet af 1 m naar 

 den saaledes en høide af 160 mm Hg. Fra dette punkt stiger den 

 langsomt videre, indtil den kl. 3 h 05 m, 20 m efter injektionen naar 

 sin tidligere høide. Under dens hurtige stigning er pulsbevægelserne 

 noksaa smaa, respirationsbevægelserne derimod ganske store. Under 

 det andet afsnit, hvor stigningen foregaar langsomt, blir baade puls- 

 og respirationsbevægelser tydelige. Endelig blir saavel puls- som 

 respirationsbevægelserne atter normale, naar blodtrykskurven igjen 

 har naaet sin tidligere høide. 



Hvad urinen angaar, blev denne umiddelbart før Operationen 

 taget med katheter. Den var fri for æggehvide og sukker samt 



