96 Ivar Bang. 



En anden karakteristisk virkning af guanylsyren finder 

 vi i forandringen a f blodets koagulationstid, idet 

 guanylsyren forlænger koagulationstiden. Guanylsyren 

 besidder saaledes en tydelig antikoagulerende virk- 

 ning. Denne virkning findes konstant ved alle forsøg, 

 og ved anvendelsen af forskjellige guanylsyrepræparater. Føl- 

 gende oversigtstabel viser forholdene ved de enkelte forsøg: 



Man ser saaledes, at indsyrøitning af ca. 0.04 gr. gua- 

 nylsyre pr. kilo dyr fremkalder en ganske betydelig for- 

 længelse af koagulationstiden, medens en indsprøitning af 

 ca. 0.02 gr. pr. kilo kun udøver en mindre virkning. Det 

 første forsøg viser dog et afvigende resultat, idet en ind- 

 sprøitning af ca. 0.06 gr. guanylsyre pr. kilo dyr kun for- 

 rykker koagulationstiden fra 3 m. 50 sec. til 20 m., men 

 her er at merke, at blodet blev taget af arterien med kanule. 

 Det er ikke udelukket, at der i denne fra gang til gang 

 har kunnet ophobe sig fibrinferment. Fibrinfermentet kan 

 derpaa følge med prøverne og forandre koagulationstiden i 

 disse. En støtte for denne opfatning leverer forsøg no. 4, 

 hvor blodet blev taget fra arterien ved hjælp af en kanule. 

 Den første prøve koaguleres paa 20 m den anden paa 40 m 

 uagtet vel neppe blodet har forandret sin beskaffenhed i 

 løbet af det ene minut, der ligger mellem udtagelsen af 

 disse to prøver. Man kan endvidere tænke sig, at blodets 

 normale koagulationstid, der forøvrigt varierer indenfor snev- 



