106 Ivar Bang. 



at druesukker forelaa, Efter endt gjæring kunde desuden kulsyre 

 paavises samt alkohol (jodoforrnprøven). Den næste portion urin fik 

 man senere paa dagen. (Første portion kl. 10 h., anden kl. 3 h.) 

 Denne reducerer ikke. 



Forsøget viser os at indsprøitning af 0,os gr. nukleopro- 

 teid pr. kilo dyr i dette tilfælde frembringer en fuldstændig 

 ophævelse af blodets koagulation, et sterkt og temmelig 

 langvarigt fald af blodtrykket, en forandret respiration samt 

 desuden en ubetydelig albuminuri og en temmelig sterk, 

 om end hurtig forbigaaende glykosuri. 



Det følgende forsøg udførtes som det foregaaende. Ogsaa i 

 dette tilfælde er der taget en tracé over respiration og blodtryk. 



Forsøg no. 7. Hunden var den samme som i for- 

 søg no. 5. 



Den veiede nu (6 dage efter det omtalte forsøg no. 5) 6200 gr. kl. 

 1 h 34 m toges en forprøve til fastsættelse af blodets normale koagu- 

 lationstid Denne prøve koagulerede kl. 1 h 39 m., altså paa 4 m. 

 kl. 1 h 42 m. indsprøitedes 0,33 gr. proteid (Hammarstens frem- 

 stilling), altsaa vil 0,053 gr. pr. kilo dyr. Anden blodprøve tåges kl. 

 1 h 47 m. Den koagulerede ufuldstændig kl 3 h 30 m, altsaa 

 1 h 43 in senere. Den fuldstændig koagulationstid blev ikke obser- 

 veret. Den tredje blodprøve toges kl 1 h 54 m og koagulerede fuld- 

 stændig kl 3,00, altsaa paa 1 h 06 m. Den fjerde prøve toges kl. 

 1 h. 59 m. og koagulerede paa samme tid som den foregaaende prøve. 



Kl 2 h. 18 m. indsprøitedes paany 0, 33 gr. proteid og kl 2 h. 33 m. 

 udtages paany en blodprøve. Denne koagulerede fuldstændig kl. 3 h 

 00 m. altsaa paa 27 ni. Kl. 2 h. 41 m. udtoges endnu en blodprøve, 

 der koagulerede paa 19 ni. nemlig ogsaa kl. 3 h. 00 m. 



Omendskjønt saaledes den første indsprøitning af proteiden 

 frembringer en betydelig forlængelse af blodets koagulationstid, ei- 

 den anden indsprøitning af den samme dosis fuldstændig uvirksom. 

 Maaske har endog denne indsprøitning endog den modsatte virkning 

 af den første. 



Hvad nu respirationskurven angaar, var denne strax efter 

 indsprøitningen meget hurtigt og samtidig dyb. Derpaa bliv thoraxre 

 spirationen meget overfladisk og liden, medens den abdominale re 



