112 Ivar Bang. 



tryksfald er dog kun forbigaaende, hvorefter blodtrykket 

 atter stiger til sin oprindelige høide. 



Proteiden op h æver blodets koagulation s- 

 e v n e i en endnu høiere grad end guanylsyren. I to tilfælde 

 er blodets koagulation fuldstændigt ophævet. I to andre 

 tilfælde er koagulationstiden rykket ud til et par timer. 

 Indvirkningen paa blodets koagulation er saaledes fælles 

 for guanylsyren og proteiden. Resultatet stemmer med Alex. 

 Schmidts paastand om nukleoproteidernes antikoagule- 

 rende virkning. 



Overfor proteidens kongulationshæmmende virkning paa 

 hundeblod havde det sin interesse at undersøge indvirkning 

 paa kaninblod, da som bekjendt er albumoserne uden 

 virkning paa kaninblod. 



Dyreforsøg no. 11. Paa en kanin A^ægt 1800 gr. indsprøites O.25 gr. 

 nukleoproteid (Hammarstens fremstilling), altsaa O.u gr. pr. kilo 

 dyr. Blodets normale koagulationstid var 13 ni. Injektionen fore- 

 toges kl. 1 h. 19 m. Kl. 1 h. 2IV2 m. udtoges den anden blodpiøve, 

 der koagulerede paa 26V^ m. kl. 1 h. 26 1 /2 m. udtoges den tredje 

 prøve, der koagulerede paa 23V2 m. En tredje og fjerde blodprøve 

 koagulerede paa omtr. samme tid. 



Man ser saaledes, at proteiden besidder antikoa- 

 gulerende virkning paa kaninblod, men denne virkning 

 er meget mindre, end hvad tilfældet var med hundeblod. 



I urinen finder vi i modsætning til guanylsyreforsøgene 

 den alkaliske reaktion meget lidet udtalt, i de 

 fleste tilfælde mangler endog denne, og urinen reagerer surt, 

 uagtet at proteiden maatte opløses i svag alkalisk opløs- 

 ning, foråt kunde indsprøites. Desuden finder vi den 

 genuine albuminuri meget lidet fremtræ- 

 d e n d e. Ganske vidt mangler vi ikke æggehviden i noget 

 tilfælde, men altid er forekomsten af æggehvide meget ringe. 

 Derimod indeholder urinen i de fleste tilfælde større eller 



