Indsprøitningsforsøg med proteiden. 113 



mindre mængder nukleoproteid. Det er dog langtfra al inji- 

 ceret nukleoproteid, man gjenfinder. Den største del udskilles 

 saa vidt man kan se ikke herigjennem. Til oplysning om 

 den øvrige proteids skjæbne giver vore forsøg intet bidrag. 



Det interessanteste forhold ved urinen, er den hyppige 

 optræden af glykosurien. Af fem proteidforsøg finder 

 vi sukker i to tilfælde over 1 °/° nemlig forsøg no. 6 med 

 1.4 % — 1.56% sukker samt i forsøg no. 9, hvor sukkermængden 

 er 1.4 % — 1.5 °/°- I et forsøg er sukkermængden blot 0.4 % 

 (forsøg no. 10) samt endelig i blot e t tilfælde intet sukker. 

 Forsøg no. 9 indeholder ganske vist rigelige mængder sukker, 

 men dette forsøg er mindre paalideligt, da der som sagt er 

 mulighed for, at sukkeret kan have en anden oprindelse. 



Aarsagen til det inkonstante resultat kan neppe til- 

 skrives proteiden. Y i har nemlig ved anvendelsen af det 

 samme præparat faaet glykosuri i det ene tilfælde (no. 6) 

 men ikke i et andet (no. 7), og det uagtet den relative 

 mængde indsprøitet proteid i begge tilfælde var den samme. 

 Aarsagen maa vistnok søges i forskjelligheder i 

 selve forsøgsdyrenes tilstand. 



Vi finder da ved at gjennemse de livsbetingelser, hvor 

 under de benyttede hunde har levet, at disse har været noget 

 forskjellige. Alle hunde undtagen no. 7 har 

 været rigelig ernæret til den dag de blev be- 

 nyttet. I et tilfælde er endog dyret blevet fodret den 

 samme dag. No. 7 har først været underkastet et guanylsyre- 

 forsøg (hvor dyret ikke fik glykosuri) og har derpaa 

 hungret i 6 dage, indtil det blev benyttet anden gang. 

 Forsøgshunden no. 6 har ogsaa været underkastet en guanyl- 

 syreindsprøitning, men har derpaa havt en maaned med 

 rigelig ernæring til at rekreere sig i. 



8 — Archiv for Math, og Naturv. B. XXIU. Nr. 1. 

 Trykt den 11. December 1900. 



