12 R. Collett. 



saadanne tætstaaende næstea paralelle Torne. En lav, næsten 

 umærkelig bagudrettet Torn findes ligeledes i Underkjæve- 

 Leddet. 



Munden er stærkt opstigende; Mundvinkelen (Overkjæve- 

 Leddet) naar tilbage ret nnder Lindsens Forrand. 



Underkjæven rager lidt frem foran Overkjæven, naar 

 Munden er lukket. Snuden er betydelig kortere, end Øiets 

 Diameter; Mellemkjæven er kort, og særdeles fremskydelig; 

 dens Symphyse er noget udringet til Plads for Underkjæve- 

 spidsen. 



Interorbitalrummet er smalt, omtrent ligt en halv öien- 

 diameter. 



Gjællemembranerne danne i Midten en Bræm, der er fri 

 fra Isthmus. 



Tænderne. Som ovenfor nævnt, etablerede Guichenot 

 for denne Art Slægten Gadiculus, da hans Exemplarer (som 

 alle vare unge), manglede Tænder paa Vomer. Günther 

 paaviste imidlertid i 1874, at ældre Individer i Virkelig- 

 heden havde saadanne, hvorfor det nye Slægtsnavn blev 

 overflødigt. 



Hos de Individer, som jeg har kunnet undersøge fra 

 de norske Kyster, synes Tændernes Mangel eller Tilstede- 

 værelse at være halvt tilfældig, og ikke strengt at være af- 

 hængig af Alderen. Ogsaa hos flere Unger med en Totall. 

 af mellem 70 og 80 mm. vare Vomerin-Tænder tilstede; hos 

 ældre vare de dels tilstede, og dannede da 2 smaa Grup- 

 per, en i hver Ende af dette Ben, dels manglede de; dog 

 har Vomer altid skarpe udstaaende Kanter. 



Palatinbenene ere glatte. I Mellemkjæverne findes yderst 

 fine «Floielstænder»; i Underkjæven findes lignende, men de 

 ere her noget grovere. 



Straaleantàllet i Finnerne er yderst varierende, og 



