16 R. Collett. 



Finnerne ere ofte ufarvede, men undertiden mer eller 

 mindre pigmenterede, indtil næsten brunsorte. Dog er altid 

 Roden af Caudalen og alle Dorsaler stærkere pigmenteret, 

 saa disse Finner vise sig ligesom nedtil begrændsede af en 

 smal mørk Rand. 



Svælgets bagre Del indtil midt i Mundhulen (altsaa omfat- 

 tende Gjællebuerne og den bagre Del af Ganen) er sortagtig, og 

 skarpt begrændset mod Mundens forreste Del, som er lysf arvet. 



Iris er biegt messinggul, med en smal sort Begrænds- 

 ning nedtil, og en bredere brunsort oventil. Undertiden er 

 blot et enkelt Parti foran og bag Lindsen messingfarvet, 

 Resten af Iris mørk. 



Kjøn og Yngletid. Hunnerne syntes at være ulige 

 talrigere end Hannerne, og saagodtsom alle større Individer 

 vare Hunner. Af 12 Individer, optagne mellem Gerne 

 ovenfor Drøbak 7 — 9 Septbr. 1897, vare saaledes 2 Hanner, 

 8 Hunner, samt 2 Unger. 



Yngletiden synes at strække sig over flere af Høst- og 

 Vintermaanederne. Allerede i Begyndelsen af September 

 vare flere Hunner rognfyldte, om end Rognkornene hos de 

 fleste vare ujevne i Størrelse; et Expl. syntes dog allerede 

 at være udgydt (Drøbaksund Septbr. 1897). 



Individer, optagne i 1898 i Slutningen af September i 

 Laurvigsfjord, vare ligeledes rognfyldte, tildels tilsyn eladende 

 gydefærdige; men hos et stort Hun-Individ fra Trondhjems- 

 f jorden, optaget i Midten af Januar (1899), var Rognen 

 fremdeles ikke rindende, men endnu temmelig ujevn. 



De yngste rognbærende Hunner havde en Længde af 

 110 mm. ; de fleste vare 120 — 130 mm. lange. De undersøgte 

 Hanner bare udviklede Testes med en Totallængde af 115 — 

 118 mm.; en Han med en Totallængde af blot 104 mm. 

 havde allerede svulmende Testes 28de Novbr. (1898). 



