98 Vedeler. 



kelig Ovarialstroma, og her har man da let for at studere 

 Folliklernes Udvikling. Fig. 5. 



Man ser det yderste Bindevævslag, den strukturløse 

 Grundmembran, hvorpaa det langstrakte Cylinderepithel 

 sidder. Midt imellem disse finder man tydelige større 

 Follikler, b, men og en afiang Hob, a, af Primordialæg, om- 

 given som af en fin Hinde med spindelformede Kjerner. 

 Fig. 6 er den samme forstørret, Zeiss 2. F. Den ligner 

 fuldstændig den, som fandtes i Torskens Ovarie. De 7 ved 

 Hæmatoxylin blaaviolet farvede Kjerner ere omgivne af et 

 ved Eosin rødfarvet Protoplasma, hvis yderste Begrænds- 

 ning dog ikke kan adskilles fra hinanden. Udenom er der 

 en fin Hinde, hvori der ligger blaaviolette Kjerner, hvis 

 Form er noget forskjellig, hvad der beror paa, hvorledes 

 de er trufne af Snittet ; nederst sees en, som holder paa at 

 dele sig. Man har disputeret meget om, hvorfra Follikel- 

 epithelet kommer, enten fra de Primordialæggene omgivende 

 Celler, Kimepithelet, eller fra det hosliggende Bindevæv. 

 Hos mange Dyr er det meget vanskelig at afgjøre dette, 

 men hos Hummeren synes alt at tyde paa, at Bindevævet 

 Intet har dermed at gjøre. Primordialfolliklen ser vi jo, 

 før den støttende Grundmembran er forsvundet. Det kan 

 kun være fra det langstrakte Cylinderepithel, som her re- 

 præsenterer Kimepithelet, at de Primordialæggene omgivende 

 Kjerner kan skrive sig. 



Den videre Uddannelse af Folliklerne sker nu paa samme 

 Maade som hos Torsken. Fig. 7 er en Primordialfollikel, 

 hvis yderste Begrændsning kun synes at beståa af en Celle, 

 forsaavidt man kan dømme af de tilstedeværende Kjerner. 

 I Fig. 8 er der skeet Deling, man finder to Kjerner. I Fig. 

 9 er Delingen skredet videre frem, der er fire Kjerner. 

 Fig. 10 viser 3 Primordialfollikler liggende ved Siden af 

 hinanden i selve Slimhinden, hvis Grundmembran endnu 



