Prof. Blytts geologiske Tidsregning. 117 



Lagrække, at den lader sig indpasse i Kurven, hvoraf det 

 fremgaar, at begge Methoder, at søge de tlieoretiske Lag i 

 Naturen og at indpasse Naturens Lag paa Kurven, er be- 

 nyttet, livad der forøvrigt er næsten selvsagt. 



Om det omtalte Snit i Pariserbækkenet ved Méry-sur- 

 Oise heder det: «Hver Gang, Kurven stiger over Linien, 

 har Snittet Havdannelser, og liver Gang, den synker under 

 den, Ferskvandsdannelser. , Og i hver af disse vexlende 

 Laggrupper er der ligesaa mange Vexellaggrupper, som der 

 er Perihelieomløb i den Del af Kurven, som svarer til ved- 

 kommende Laggruppe.» 



Hvis dette var rigtigt, vilde Forfatteren have hævet 

 Geologien til en Yidenskab med en Methode, der i Fuld- 

 kommenhed og Exakthed nærmede sig til den, Astronomien 

 kan glæde sig ved; men selv i den astronomiske Viden- 

 skab, der fremfor alle med Held benytter de mathematiske 

 Videnskaber, er Perturbationerne ikke faa, og i Geologien 

 er de virkende Faktorer saa mange, at det paa Forhaand 

 er lidet sandsynlig, at den skjønne Euhed, som forespeiles 

 os fra Pariserbækkenet, skulde være bevaret midt i Mang;- 

 foldigheden. Den nærmere Undersøgelse vil bekræfte Rig- 

 tigheden af denne almindelige Bemærkning. Profilet ved 

 Méry-sur-Oise i Pariserbækkenet omfatter, som berørt, Lag 

 fra Eocæn og Oligocæn; den Lagrække, vi har med at 

 gjøre, begynder med Sables moyennes, hvilke Afleiringer 

 skulde være circa 2350000 A ar gamle; Lagrækken afsluttes 

 ved Meulières de Montmorency, som skulde være afsat for 

 1400000 Aar siden. De Gipslag, i hvilke de bekjendte af 

 Cuvier undersøgte Pattedyr Palæotherium, Anoplotherium, 

 Zifodon forekommer, hører med i denne Lagrække, og skulde, 

 saavidt jeg kan se, være circa If Millioner Aar efter Kurven. 

 UnægteKg vilde det være af høi Interesse at vide, at denne 

 Tid er hengaaet siden Palæotherium levede i Frankrig. 



Til hvert Perihelieomløb, — for først at beskjæftige os 



