124 Amund Helland. 



treclie Gipsmasse indgaar i den af Professor Blytt benyttede 

 Lagrække med Lagene 155 — 158, men derimod mangler den 

 fjerde Gipsmasse ganske i liint Snit ved Méry-sur-Oise, og 

 de to Forfattere, hvis Lagrække er benyttede, bemærker 

 ndtrykkelig, at fjerde Gripsmasse, som forekommer kun i 

 Midten af Bækkenet, mangler. De siger: Il y a lacune de 

 la 4 e masse gypseuse, très-cantonnée au centre seulement 

 du bassin, et le contact supérieur se fait par les couches 

 variées des marnes à Pholodomya 146 — -154. (Bull. S. G. 

 F. ser. III. vol. VI pag. 289). 



Denne Bemærkning om, at den fjerde Gipsmasse mangler 

 i den Lagrække, som skal passe saa godt til Theorien, 

 fremfores ikke af Pedanteri. Det er nemlig klart, at hin 

 fjerde Gipsmasse maa have havt Tid til sin Dannelse 

 den, som de andre Lag, og hvis Theorien havde været 

 rigtig, saa skulde de theoretiske Lag og de i Naturen 

 forekommende ikke passe længere. Denne manglende 

 fjerde Gipsmasse, som har Plads mellem Lag 145 og Lag 

 146, skulde give sig tilkjencle derved, at der omtrent 

 fra f paa Fig. 1 ikke længer skulde være Overensstemmelse 

 mellem Kurvens Lag og Naturens Lag; naar nu Kurven 

 passer trods det, at der i Naturen er et Sprang, som For- 

 fatteren har overseet, saa er dette vel skikket til at vække 

 berettiget Tvil om den hele Méthodes Rigtighed. Den 

 eneste Antydning til et Bevis for Theorien er jo den gode 

 Overensstemmelse, som efter Forfatteren skulde finde Sted 

 mellem Theori og Natur, og naar denne Overensstemmelse 

 falder bort, saa har Theorien ialfald ingen Anvendelse 

 paa Profilet Méry-sur-Oise. men det er dette Profil, der af 

 alle, — som det synes, — skulde være det mest slaaende 

 Exempel. 



De Forfattere, til hvilke Hr. Blytt støtter sig, bemærker 

 ndtrykkelig, at den øvre Kontakt ved Méry-sur-Oise sker 

 ved de forskjellige Lag af Mergler med Pholadomya, og at 



