134 G. O. Sars. 



som i mit foregaaende Bidrag, troet at kunne indskrænke 

 mig til nøiere at omtale Iste og sidste, da de Forandringer, 

 der ligger mellem begge, let vil kunne forstaaes af disse. 

 Hertil har jeg endnu føiet enkelte Detailfigurer eller Habi- 

 tusfigurer af Ungen i Iste postlarvale Stadium. 



Et mærkeligt Træk ved Crangonide-Larvernes anato- 

 miske Bygning er Beskaffenkeden af Munddelene, der ikke 

 viser nogen Lighed med samme hos det voxne Dyr, hvor 

 som bekjendt navnlig Kindbakkerne og 2det Par Kjæver 

 udmærker sig ved en fra de øvrige Carider meget afvigende 

 Bygning. Hos Larverne viser disse Munddele et fuldkom- 

 men normalt Udseende og ligner ganske samme hos de 

 typiske Carider, fra hvilke Crangoniderne derfor maa an- 

 tages oprindelig at nedstamme. 



Angaaende vor tidligere Kundskab om Crangonidernes 

 Udviklingshistorie, saa er denne kun yderst tarvelig. I sit 

 bekj endte Arbeide: «Report on the Present State of our 

 Knowledge of the Crustacea, Part IV», har Sp. Bate Pl. V, 

 Fig. 5 gi vet en temmelig raat udført og langtfra meget 

 noiagtig Afbildning af Iste Larvestadium af en Crangon 

 seet fra Bugsiden (hvilken Art angives ikke), og Prof. Claus 

 har i sin Opsats: «Zur Kenntniss der Malacostrakenlarven», 

 omtalt og delvis af bildet et Par af ham ved Helgoland 

 fundne Larver, som han antager begge tilhörer Sl. Crangon, 

 men hvoraf det yngste Stadium utvivlsomt er en Cheraphilus- 

 Larve. Dette er alt, hvad jeg i den mig tilgjængelige 

 Literatur har kunnet finde frem, refererende sig til Cran- 

 gonidernes Udviklingshistorie. Om noget Forsøg paa at faa 

 noiere undersøgt Forskjellen mellem de forskjellige Slægters 

 Larveformer, har der saaledes overhovedet slet ikke været 

 Tale, endmindre selvfølgelig om at faa med Sikkerhed be- 

 stemt Arteri. 



Som af det følgende vil sees, har jeg med fuld Evidens 

 kunnet paavise, at den af Krøyer som Tj^pen for en egen 



