, Decapoclernes Forvandlinger. 137 



menter, hvoraf de 5 forreste har meget sraaa, afrundede 

 Epimerer, der paa Iste Segment er noget udstaaende til 

 Siderne. 3die Segment er noget større end saavel det fore- 

 gaaende som etterfølgende og ndmærket ved et vel mar- 

 keret dorsalt Fremspring, der skyder ud over det næste 

 Segment. Næstsidste Segment er næsten saa langt som de 

 to foregaaende tilsammen og har til hver Side ved Enden 

 en temmelig stor bagudrettet tornformig Fortsats. Sidste 

 Segment er stærkt forlænget, uden Epimerer, og i sit for- 

 reste Parti meget smalt, medens det bagtil successivt ud- 

 vides til den sædvanlige Haleplade, hvorom mere nedenfor. 



Øinene (se Fig. 1 og 2) er meget store og tykke, sam- 

 menstødende i Midten og som elet synes fuldstændig ube- 

 vægelige. Den facetterede Del er halvkugleformig og ind- 

 tager omtrent }/$ af Øiets Længdediameter. Pigmentet dan- 

 ner, som hos de fleste Decapodelarver, en forholdsvis liden 

 central Masse, hvorfra de enkelte Synselementer radierer i 

 alle Retninger. Midt imellem Øinene sees det enkle Øie i 

 Form af en liden sort Plet, indleiret i et convext Frem- 

 spring under Basis af Pandepladen. 



De øvre Følere (Fig. 3) er forholdsvis korte, neppe mere 

 end halvt saa lange som Forkroppen, og bestaar af et 

 simpelt udleddet Skaft og 2 rudimentære Svøber. Den 

 indre Svøbe, der er indleddet paa et kegleformigt Frem- 

 spring af Skaftet, har Formen af en forlænget Torn, besat 

 med lange Cilier og i Spidsen med nogle faa yderst smaa 

 tiltrykte Pigge. Den ydre Svøbe er meget liden, simpelt 

 cylindrisk og bærer ved den afkuttede Ende 3 klare baand- 

 formige Sandsevedhæng, foruden en simpel Børste^ 



De nedre Følere (Fig. 4) er ligeledes forholdsvis smaa 

 og bestaar af en tyk, uregelmæssig formet Basaldel, til 

 hvis Ende er fæstet 2 forskjelligartede Vedhæng. Det indre 

 Vedhæng, svarende til Svøben, har Formen af en noget 

 buet konisk Fortsats, hvis ydre smalt udtrukne Del er besat 



