138 G. O. Sars. 



i den ene Kant med fine Smaapigge. Det ydre Vedhæng, 

 «Iler Bladet, er omtrent af samme Længde, men af noget 

 pladedannet Form, bredest paa Midten, med den ydre Kant 

 næsten lige eller svagt concav, den indre stærkt udbuet 

 paa Midten. Det bærer i den ydre Halvpart af Inder- 

 kanten en Rad af 4 stærke Fjærbørster, der snccessivt 

 aftager i Størrelse udåd. Fra den smalt afkuttede Ende 

 af Bladet udgaar 4 lignende, men mindre Børster, kvoraf 

 især de 2 yderste er meget smaa, og til Yderkanten er 

 desuden fæstet i længere Afstand fra liinanclen 2 meget 

 smaa, ligeledes cilierede Børster. Af nogen Torn er der i 

 dette Stadium intet Spor at opdage; den udvikles forst i 

 næste Stadium derved, at den yderste af de terminale Bør- 

 ster mister sine Cilier og antager Tornform. 



Overlæben (Fig. 5) kar Formen af et tilrundet, stærkt 

 konvext Fremspring, der delvis hvælver sig ud over Kind- 

 bakkernes Tyggedel og ved Enden viser en liden med Cilier 

 besat Indbugtning. 



Underlæben (Fig. 6) er spaltet i 2 membranøse Lappe 

 af afrundet Form og i Kanterne delvis besat med fine Haar. 



Kindbakkerne (Fig. 7) mangler ganske Palper og viser 

 et fra samme hos det udviklede Dyr (sml. Fig. 28) totalt 

 afvigende Udseende, hvorimod de meget mere ligner samme 

 hos de lavere Carider, f. Ex. Hippolyte og Pandalus. Enclnu 

 større er imidlertid, naar afsees fra Mangelen af Palper, 

 Overensstemmelsen i denne Henseende med Schizpoderne, 

 f. Ex. Mt/sis. Som hos disse er selve Corpus regelmæssigt 

 baadformigt og fyldes af de stærke Adductormuskler, der i 

 Midten forbindes ved en chitinagtig Sene. Tyggedelen er 

 øxeformigt udvidet og viser fortil et fandet Parti, bagtil 

 en tykkere, tværriflet Del, der forestiller en vel udpræget 

 Molarknude. Meilern begge er til den tilskjærpede og i 

 Midten jevnt indbugtede indre Kant fæstet et Antal. af 

 forskjelligt formede, delvis cilierede Torner, der ligesom 



