Decapodernes Forvandlinger. 1(33 



fra 3die Segment nclgaaende (se Fig. 2) er størst og mere 

 opadrettet end hos Larven af P spinosus (sml. Tab. III, 

 Fig. 5). Ligesom hos det ovenbeskrevne yngre Stadium, er 

 paa de 5 forreste Bagkropssegmenter saavel Epimererne 

 som den bagre Kant bevæbnet med en tæt Had af fine, 

 kamformigt ordnede Tænder, og paa Iste Segment er ogsaa 

 Forkanten bevæbnet paa en lignende Maade. Det over- 

 ordentlig smale, cylindriske sidste' Bagkropssegment er nu 

 tydeligt begrændset fra Halepladen og gaar til hver Side 

 af dennes Basis ud i en lang bagudrettet Torn, ligesom hos 

 det tilsvarende Stadium af P. spinosus (sml. Tab. III, Fig. 20). 



Øinene er fremdeles ualmindelig smaa og stemmer i sin 

 Form ganske overens med samme hos det ovenbeskrevne 

 yngre Stadium, skjøndt de nu er tydeligere skilte og ogsaa 

 friere bevægelige. 



De øvre Følere (Fig. 4) bestaar af et 3-leddet Skaft 

 og 2 fra dette vel begrændsede Svøber. Formen er idet- 

 hele meget smækker og forlænget og ligner i alt væsentligt 

 samme hos det tilsvarende Stadium af P. spinosus (sml. Tab. 

 III, Fig. 19). Af Skaftets Led er det Iste som sædvanlig 

 størst, skjøndt neppe længere end de 2 øvrige tilsammen. 

 Det gaar paa Ydersiden, nærmere Basis, ud i en triangulær 

 tilspidset, noget pladeformig Fortsats, indenfor hvilken 

 nogle fine Hørebørster er fæstede og har desuden, paa den 

 nedre Side og noget nærmere Enden, et indadrettet torn- 

 formigt Fremspring. Ved Spidsen har dette, ligesom føl- 

 gende Led, i Yderkanten et Knippe af fine, udadrettede 

 Børster. 2det Led er betydelig længere end 3die og har 

 ved Enden indad en stærk Fjærbørste; 3 eller 4 lignende 

 udgaar fra Enden af sidste Led nedenfor Svøberne. Af 

 disse sidste er den indre den største og næsten af Skaftets 

 Længde ; men den har endnu Formen af en simpel, i en 

 konisk Spids udløbende Fortsats, i hvis indre dog en tyde- 

 lig Segmentering lader sig paavise. Den ydre Svøbe er 



