Decapodenies Forvandlinger. 167 



holdsvis meget anselig Størrelse, uden dog at opnaa den 

 enorme Bredde som Halepladen hos tidligere Stadier. Den 

 viser ogsaa en temmelig afvigende Form, idet den ganske 

 successivt udvides mod Enden, der ved et dybt, vinkel- 

 formigt Indsnit er kløvet i 2 divergerende Sidelappe. De 

 børsteformige Vedhængs Antal er det samme som hos det 

 ovenbeskrevne yngre Stadium, nemlig 8 paa hver Sidelap; 

 men de' har alle betydelig aftaget i Længde, og de 4 yder- 

 ste har antaget Characteren af korte, ncilierede Torner; 3 

 af dem udgaar tæt sammen fra Enden af den respective 

 Sidelap, og den inderste af disse er betydelig længere end 

 de øvrige. Den 4de Torn er fæstet til Yderkanten af Hale- 

 pladen omtrent i Høide med Bunden af det bagre Indsnit. 

 Hos det tilsvarende Stadium af P. spinosus er Halepladen 

 (se Tab. HI, Fig. 20) kj endelig længere i Forhold til Breden, 

 og det bagre Indsnit er bredt afrundet i Bunden, ikke 

 vinkelformigt, hvorved Sidelappene bliver betydelig smalere 

 og mindre stærkt divergerende. 



Larven af P. norvégiens er ogsaa i dette Stadium sær- 

 deles gjennemsigtig og næsten uden Pigment, naar undtages 

 paa Haleviften. Derimod har Larven af P. spinosus, foruden 

 paa Haleviften, ogsaa tydelige Pigmentforgreninger langs 

 ad de øvre Føleres Skaft og Antennebladene (se Tab. III, 

 Fig. 19). 



Det ovenfor nøiere beskrevne Larvestadium af P. nor- 

 végiens toges paa betydelig Dyb i Ckristianiafj orden, og 

 sammen med det kom ogsaa op i Bundskraben flere Unger, 

 der ganske nyligt synes at have undergaaet sin sidste For- 

 vandling. Disse Unger, hvis Længde var omtrent 16 mm., 

 viste allerede alle Characterer af det voxne Dyr, naar und- 

 tages, at Legemet endnu var saagodtsom farveløst og af 

 forholdsvis noget spinklere Form. Pandehornet, der forøv- 

 rigt fuldkommen havde antaget den for det voxne Dyr 

 characteristiske Form, var dog kjendeligt mere fremragende, 



