Decapodernes Forvandlinger. 1(59 



kj endte S. septemcarinata (Sabine) og en af Sidny Smith 

 nylig opstillet Art, S. sarsii. Begge Arter forekommer sam- 

 men ved vor Vestkyst og nordlig til Lofoten. Ved hele 

 Finmarken; ligesom overalt ellers i de polare Have, er den 

 førstnævnte Art den eneraaclende. Jeg har af denne sidste 

 havt Anledning til at studere Larveudvik lingen i sin Hel- 

 hed, og har herved for det første kunnet faa fuldkommen 

 Rede paa den problematiske af Kröyer beskrevne Crustace- 

 form, My to Gaimardii, og dernæst kunnet konstatere en 

 eiendommelig Modifikation i Larveudviklingen hos nærvæ- 

 rende Crangonide-Slægt. Af et ved Lofoten optaget ægbæ- 

 rende Exemplar har det lykkets mig at faa Larverne ud- 

 klækkede, og jeg har saaledes havt Anledning til at under- 

 søge disse i levende Tilstand umiddelbart efter Udklæk- 

 ningen, ligesom jeg senere paa de hjembragte og i Spiritus 

 omhyggeligt conserverede Larver har kunnet vercificere de 

 af mig ved Lofoten anstillede foreløbige Unclersøgelser. Jeg 

 kan derfor ogsaa staa inde for, at den Tab. V, Fig. 1 og 2 

 afbildede eiendommelige Larve ikke blot tilhører Arten S. 

 septemcarinata, men i Virkeligheden repræsenterer det aller- 

 tidligste frie Stadium; noget man ellers med Føie kunde 

 have betvivlet, da visse Bygningsforhold snarere synes at 

 tyde paa et senere Stadium i Larvelivet. Sagen er, at vi 

 her har at gjøre med en noget forkortet eller sammen- 

 draget Metamorphose, idet Larven kommer ud af Ægget i 

 en betydelig mere udviklet Tilstand end Tilfældet er hos 

 andre Crangonider. 



Umiddelbart efter Udklækningen har Larven (Tab. V, 

 Fig. 1 og 2) den anselige Længde af 7,70 mm. erg er altsaa 

 mere end 3 Gange saa stor som de nys udklækkede Larver 

 af Crangon og Cheraphilus. Legemets Form er temmelig 

 spinkel og viser i visse Henseender nogen Lighed med Lar- 

 verne af Slægten Pontopliilus, skjøndt den i andre Hen- 

 seender skiller sig kjendeligt. At vi her har for os Kröyers 



