Decapodernes Forvandlinger. 181 



Expedition indsamlede Crustaceer. Til samme Slægt tror 

 jeg ogsaa at kunne henføre den af Sidney Smith som 

 CherapMlus Agassizi opferte Form. Ved vore Kyster fore- 

 kommer kun den typiske Art, S. boreas, der er meget almin- 

 delig overalt i vor arktiske Region paa maadeligt Dyb. 



Mine Undersøgelser over denne Forms Udviklingshistorie 

 har desværre endnu ikke naaet den forønskede Fuldstæn- 

 dighed; men jeg tror dog af de allerede gjorte Observa- 

 tioner at kunne uddrage den Slutning, at den postembryo- 

 nal e Udvikling hos denne, ligesom de øvrige Arter af nær- 

 værende Slægt, skiller sig væsentlig fra den hos andre 

 Crangonider. Allerede den ualmindelige Størrelse af de til 

 Hunnens Bagkrop fæstede Æg synes at tyde paa, at den 

 embryonale Udvikling her varer længere, og at Larvetil- 

 standen derfor enten mangler, eller ialfald er i høi Grad 

 sammentrængt eller forkortet. I mit forrige Bidrag har 

 jeg hos 2 Anomure-Slægter, Lithodes og Galathodes paavist 

 en saadan stærkt forkortet Metamorphose, og hos begge ud- 

 mærker ogsaa Æggene sig ved sin betydelige Størrelse. 

 Endelig har jeg hos 2 Dybvandsearider, Slægterne Crypto- 

 cliéles og Bythocaris, der ligeledes udmærker sig ved den 

 ualmindelige Størrelse af Æggene, kunnet constatere en 

 fuldstændig Mangel af Larveudvikling, idet Ungen kommer 

 ud af Ægget med alle sine Lemmer udviklede og i alt 

 væsentligt ganske overensstemmende i Udseende med det 

 voxne Dyr. Hvorvidt nu nærværende Crangonide-Slægt i 

 denne Henseende stemmer overens med de to ovennævnte 

 Anomureslægter, eller med de to sidstnævnte Carideformer, 

 med andre Ord: hvorvidt der her er Tale om en stærkt 

 forkortet Metamorphose, eller om en direkte Udvikling uden 

 Metamorphose, kan jeg desværre for Tiden ikke med fuld 

 Sikkerhed afgjøre, men finder det sidste sandsynligst. Havde 

 der nemlig virkelig existeret noget fritlevende Larvestadium 

 af denne Form, vilde det dog være høist besynderligt, at 



