Decapodernes Forvandlinger. 187 



27) af næsten trekantet Form, der ved nøiere Undersøgelse 

 viser sig at beståa af et Antal tæt sammenlagte og mod 

 Enden af Pia den convergerende fingerförmige Fortsatser. 

 Efter Beliggenlieden af denne Plade, kan der ingen Tvivl 

 være om, at vi her kar Anlægget til de egentlige Fødder. 

 Da imidlertid de i samme indsluttede Fortsatser endnu er 

 paa det nøieste forbundne med hverandre og kun lidet 

 skarpt begrændsede, er deres Antal ikke saa let at bestemme, 

 ligesom det heller ikke lykkes ved Dissection at faa dem 

 isolerede fra hverandre. Betragter man denne pladeformige 

 Del lige forfra (Fig. 27), kan dog med temmelig Tydelighed 

 adskilles 3 Par saadanne Fortsatser, hvoraf det 2det Par 

 er ganske kort, neppe rækkende til Midten af Pladen, medens 

 de 2 øvrige Par naar lige ud til dens Spids. Bag dem synes 

 endnu at ligge 2 Par lignende Fortsatser, saa at vi ialt 

 faar 5 Par svarende til de 5 Fodpar. Saavel Maaden, hvor- 

 paa disse Lemmer anlægges, som deres samtidige Optræden 

 i et saa tidligt Stadium i Æggets Udvikling, er, som man 

 ser, meget forskjellig fra hvad vi finder hos andre Cran- 

 gonider. 



Halepladen (se Fig. 28), der endnu gaar i et med sidste 

 Bagkropssegment, er kun meget lidet udyidet, af aflang 

 oval Form, og har Enden ved et kort mediant Indsnit delt 

 i 2 afrundede Lappe. I dens indre sees Anlægget til den 

 fremtidige Haleplade, som kun lidet skiller sig i Henseende 

 til Form, uden forsaavidtsom det mediane Indsnit er 

 endnu kortere og som Følge deraf de terminale Lappe 

 mindre skarpt begrændsede. Paa enhver af disse har imid- 

 lertid udviklet sig en Pad af B korte Randbørster. Hvad 

 der fremdeles er af Interesse, er, at der indenfor Hale- 

 pladen allerede er et meget tydeligt Anlæg til de ydre 

 Halevedhæng i Form af et Par pladeformige Fortykkelser, 

 der rækker omtrent til Midten af dennes Længde. 



Dette er hvad jeg for Tiden har at meddele om Em- 



