200 Axel Blytt. 



hold til Leverrier's, og det skjønt jeg udtrykkelig har 

 gjort opmærksom derpå. De dele af de to kurver, som 

 Helland har tegnet over hinanden, svarer ikke til hin- 

 anden. Grår Helland noget fremover i tiden, vil han 

 finde den Le verrier' ske kurve igjen i Stockwells, og 

 han vil se, at det forholder sig, som jeg har sagt, at 

 profilet fra Pariserbækkenet, (på en af mig berørt, men 

 uvæsentlig undtagelse nær), også lader sig indpasse i 

 den nye kurve, når han afsætter præcessionsperioden 

 på den og drager linien n — n vandret. At dette ikke er 

 gjort i min af handling (fra 1889) beror ikke derpå, at jeg 

 har ændret min méthode, men alene derpå, at jeg anså det 

 mindre nødvendigt. Både profilet fra Pariserbækkenet og 

 profilet fra Wight lader sig indpasse i den nye Stockwell'ske 

 kurve, når linien n — n drages vandret. Jeg har vist dette 

 i efterskriften til afhandlingen fra 1889 (Nyt Mag. for 

 Naturv. XXXI, p. 290 ff.). Denne efterskrift har Helland 

 ikke været opmærksom på. Havde han kjendt den, så 

 havde han seet, at også hans bemærkninger på p. 127 i 

 hans kritik var overflødige. 



Vi kommer nu til Hellands anden indvending. Han 

 mener, at indflydelsen af hine astronomiske perioder vil 

 være vanskelig at påvise; thi der er såmange andre for- 

 hold, som kan bevirke vexling af lag. Han siger: «Pertur- 

 bationerne er ikke få, og i geologien er de virkende fak- 

 torer så mange, at det på forhånd er lidet sandsynligt, at 

 den skjønne enhed, som forespeiles os fra Pariserbækkenet, 

 skulde være bevaret midt i mangfoldigheden». «Det er 

 hellerikke så, at forfatteren har overseet denne vanskelig- 

 hede «Men der gives os ikke en antydning af, hvorledes 

 vi skal kunne skjelne disse arter af afleiringer fra hver- 

 andre; det er ofte umuligt at angive årsagerne til, at lag 

 bestående af bestemte bergarter, overhovedet vexler på et 

 givet sted; det er derfor vanskeligt at indse, hvorledes de 



