Geologisk tidsregning. 205 



schungsreisende, p. 184). Det meste af elvens slam vil der- 

 for atsættes forholdsvis nær dens udløb, og den stærkeste 

 flom vil kun danne et umærkeligt lag i bækkener med 

 ringe tilførsel. Men anderledes er det med hine vexlende 

 tørre og fugtige tider, som skyldes præcessionen. Vi har 

 her, om jeg så må sige, flomtider, som varer i 

 10 000 år og mere. Og i så lange tidsrum kan lag af 

 kj endelig mægtighed afsættes selv i bækkener, hvor lag- 

 dannelsen sker meget langsomt. 



En anden forstyrrende omstændighed, som Helland 

 nævner og som han ofte kommer tilbage til, er brændinger- 

 nes indvirkning på de banker eller barrierer, som stængte 

 mellem det åbne hav og de bækkener, hvori tertiærlagene 

 afsattes. «Havet kan skylle noget af barrieren bort», og 

 vexlinger af salt- og ferskvandsdannelser kan have andre 

 årsager end ændringer af excentriciteten. 



Der siges, at Limfjorden i Jylland i de sidste 1000 år 

 har været salt og fersk vexelvis 4 gange, ved gjentagne 

 gjennembrud af banken mod Vesterhavet og ved denne 

 bankes fornyede dannelse. Lad os nu se, hvad indnydelse 

 det vilde have i lag, som er dannet langsomt. Sæt, at der 

 i 20000 år dannes et lag af 2 meters mægtighed. I 1000 

 år vil følgelig et lag af 10 cm. dannes. For hver sådan 

 vexling af salt og fersk som de i Limfjorden vil vi da få 

 fjerdeparten; d. e. lag med fersk- og saltvandsforsteninger 

 af lidt over 1 centimeters mægtighed vil vexle. Men nu 

 er forsteningerne ikke så hyppige, at vexelen kan ventes 

 påvist for hvert af disse tynde lag. Derfor vil slige lag 

 snarere tydes som overgangsdannelser fra salt- til fersk- 

 vand. Med andre ord, slige forandringer, som foregår hur- 

 tig, vil udviskes i langsomt dannede lag. At Limfjorden i 

 disse 1000 år hele tiden lå omtrent i havets nivå, er det 

 væsentlige; dannelsen og gjennembrudet af banken er uvæ- 

 sentlig, og de dannede lag viser kun en blanding af salt- 



