208 Axel Blytt. 



løst, at der er god overensstemmelse mellem lagene og de 

 astronomiske perioder. Denne overensstemmelse taler 

 stærkt for, at vexellagringen skyldes hine 

 astronomiske perioder. 



Vi kommer nu til en tredie indvending, som Helland 

 gjør, og som må imødegåes, da den ser ud til at være af 

 større betydning, end den i virkeligheden er. Det lange 

 profil fra Pariserbækkenet, som passer så godt til kurven 

 under forudsætning af, at det er sammenhængende, skal 

 have et hul. Helland citerer Doll fu s og Vasseur for 

 denne mening, og siger p. 124: «Denne bemærkning om, at 

 den fjerde gipsmasse mangler i den lagrække, som skal 

 passe så godt til theorien, fremføres ikke af pedanteri. 

 Det er nemlig klart, at hin 4de gipsmasse må have havt 

 tid til sin dannelse». «Når nu kurven passer trods det, at 

 der i naturen er et sprang, som forf. har overseet, så er 

 dette vel skikket til at vække tvivl om den hele méthodes 

 rigtighed». «At noget af de ved Méry-sur-Oise optrædende 

 lag skulde være repræsentanter for fjerde gipsmasse, anty- 

 des ikke». 



Vi må derfor undersøge gipsformationen nøiere foråt 

 komme efter, om det virkelig forholder sig så, at der be- 

 vislig er et hul i lagrækken ved Méry, og isåfald, om dette 

 hul svarer til så lange tidsrum, at det bliver af betydning 

 for spørgsmålet om kurvens og lagrækkens overensstem- 

 melse. I den anledning vil vi sammenligne forskjellige 

 profiler af gipsformationen, dels fra Pariserbækkenets mere 

 centrale dele, dels fra steder, hvor randdannelserne er mere 

 fremtrædende. 



Dersom man ser efter i min afhandling (Nyt Mag. f. 

 Natv. XXXI p. 295), vil man se, at gipsformationen skal 

 svare til de tre buer af excentricitetskurven, som er beteg- 

 nede mod 2\ 3' og 4'. Disse tre buer er høiere end nabo- 

 buerne, og når linien n — n drages vandret, så sees, at gips- 



