StraiicUinje-studier 2ol 



bruker 30—40 sek. til at bevæge sig 200 m. og da det oie- 

 blik, da man bar medet tvers og observasjonen gøres — 

 man indstiller sekstanten på forhånd nogenlunde og sig- 

 tet tvers gøres langs en skibsrække eller lignende — kan 

 bestemmes med adskillig større nøiagtighed, vil under 

 disse omstændigheder stedsbestemmelsen ikke kunne få 

 over 100 m . feil. 



Setens plads må da søkes på kartet, og dens avstand 

 fra den nuværende kystlinje bedømmes efter kystens steilhed. 

 På grund av de ensartede forhold ved fjordenes bygning 

 med temmelig bratte sider, vil man her, særlig ved de tal- 

 rigste, de lavtliggende seter, ikke resikere større feil end 

 ca. 200 m. Den overveiende del av de av mig målte seter 

 er imidlertid engseter og der ligger gårde på dem. Sigtet 

 tokes derfor på eller like ved gårde, hvis beliggenhed så- 

 ledes markerer setens plads på kartet. — Avstandsbestem- 

 melsens nøiagtighet kommer således i sidste instans til at 

 bero på kartet. Indenfor skibsleden er man henvist til 

 amtskartene i målestokken 1 : 200 000, hvor således 200 m. 

 = 1 mm. Både N. Bergenhus og Romsdal er opmålt i de 

 sidste år (udg. 1880—1882) på måleborde i 1 : 50000, hvor 

 200 m. svarer til 4 mm. og særdeles store unøiagtigheder 

 skulde man således være sikret mot. Foråt imidlertid en 

 unøiagtighed i avstandsbestemmelsen, som således som regel 

 ikke kan nå opover 200 m., ikke skulde få for stor ind- 

 flydelse på målingen, har jeg ikke taget med målinger med 

 avstand under 2 km. Ved seter under 80 m., h vad den 

 langt overveiende del er, skulde den derav følgende feil 

 i høidebestemmelsen da ikke kunne bli over 8 m., som 

 regel adskillig mindre. 



Den indflydelse en feil i vinkelavlæsning medfører stiger 

 med avstanden. Alle sigt på over 6 km. bør derfor sættes ut 

 av betragtning, skønt man efter min erfaring kan få smukke 

 målinger også på større avstande. Med et godt instrument 



