264 Andr. M. Hansen. 



0.5 — 1 km. På stedet vil de oftere kunne følges længere 

 og først efter vidtløftige detalj eundersøkelser og med karter 

 i stor målestok vil en uttømmende beskrivelse av seterne 

 kunne gives. Det vilde være meget at ønske, at den 

 geografiske opmålings detalj ører — i likhet med den skotske 

 i Lochaber — vilde, såvidt mulig, avsætte seterne og deres 

 høide, baade ved kysten og i det centrale Norge. 



2. lndlandsseterne. 



I Arch, f. M. & N. B. 10, 1885 gav jeg som nævnt 

 en beskrivelse af en del høitliggende seter oppe i Øster- 

 clalens fjelde, der lignede kystens «strandlinjer« aldeles. — 

 Til forklaring av deres dannelse gjorde jeg opmærksom på, 

 at de og de store indlandsterrasser i utbredelse faldt sammen 

 med den ved bloknytning og skuringsmærkernes retning 

 godtgjorte bevægelse opad bakke langs sydostsiden av 

 den skandinaviske halvøs køideakse. Dette faktum førte 

 da naturlig til den teori, at bræskillet, den akse hvor- 

 fra bræbevægelsen utgår til begge sider, hvor indlands- 

 isen sandsynlig vis var mægtigst, også kom til at utgøie 

 den sidst avsmeltede del, at således det forhold måtte ind- 

 træde, at der mellem vandskillet og denne sidste lev- 

 ning av indlandsisen blev stemmet op sjøer, i hvilke 

 sidedalenes bræer og elve kunde bygge op de mærkvær- 

 dige høie terrasser, og ved hvis kyster seterne kunde dannes 

 som strandlinjer. Som analogi nævnte jeg de berømte 

 Parallel roads of Lochaber. Den over 120-årige diskussjon 

 om disses dannelse er end nu ikke avsluttet. Jolly nævner 

 i 1885 1X ) hele 38 opsatser om dem, et antal som siden 

 er øket til halvhundrede. Jeg søkte at vise, at den nu vist- 

 nok almindeligste teori, den av Agazzis 12 ) opstillede, neppe 



