268 Andr. M. Hansen. 



Det er ikke blot det, at seterne selv i det for en stor 

 del skogklædte terræn er så vanskelig at opdage. Det kar 

 hændt mig, at jeg til forsk eilige tider har speidet forgæves 

 efter en setelinje i en bestemt li nten at finde nogen an- 

 tydning, men så pludselig — særlig i aftenbelysning — 

 bar kunnet følge dem over en lang strækning og senere 

 fandet, at den på stedet viste sig smukt utviklet og let at 

 følge i kilometervis. Større vanskeligheter viste sig under 

 forsøket på at bestemme sydgrænsen for seterne og terras- 

 serne, bræskillets beliggenhet. I almindelighed befragtes 

 blokkeflytninger som det sikreste tegn for bræbevægelsens 

 retning. En nærmere drøftelse av naturforholdene under 

 høifjeldsseternes dannelsestid viser imidlertid så indviklede 

 forhold, at de i litteraturen givne opgaver om blokkeflyt- 

 ning taper adskillig i værdi, og nye kritiske undersøkelser 

 viser sig nødvendige. Tidligere undersøkelser har for en 

 stor del været altfor bundne ved det nærliggende spørsmål: 

 hvor tindes blokkens bergart ovenfor i dalen, og har ikke 

 faldt på at søke den like søndenfor, hvad der ofte har 

 ligget snublende nær. Tillike er vort kendskab til berg- 

 arterne i det vidløftige køifjeld endnu ikke uttømmende. 

 Men hertil kommer, at en blok kan være flyttet på for- 

 sk eilig måte og til meget forskellig tid.*) For det første 

 er der den mulighet, især for flytblokke på fjeldtoppene — 



') Da der i det følgende stadig vil være nødvendigt at holde ut fra 

 hinanden de to istider, som vel nu med sikkerhet må antas at ha 

 hersket, og det er et meget føleligt savn ikke at ha adjektiviske 

 betegnelser for dem, har jeg fundet det bekvemt at benytte føl- 

 gende betegnelser, der, såvidt jeg ser, ikke kan misforståes. Hvad 

 der tilhører den første istid har jeg kaldt proteroglacialt, i 

 motsætning til den sidste istid — den deuteroglaciale. Mellem- 

 tiden er den interglaciale, alt hvad der ligger forut for de 

 kvartære istider er p ræglacial t, efter dem postglacialt, 

 hvilke sidste benævnelse i dens tidligere bruk for en bestemt 

 periode inden denne tid (i Norge de postglaciale terrasser, i Sverige 

 den postglaciale laudsänkniug; forekommer mig mindre heldig. 



