Strandliuje-studier 305 



baserne går lier omtrent N — S., gradienter blir altså V — 0. 

 På en linje 4= den sidste nedfælder jeg seternes belig- 

 genhet og avsætter den målte setebøide som ordinat 

 Sete nr. 54 f. eks. får sin beliggenhet i forhold til de 

 andre linjer i retningen V — 0., gradientretningen, angit 

 ved at projiceres ned fra det målte sted ned mellem 53 

 og 55. Avstanden kan avlæses i målestokken 1 : 400 000. 

 I nedfældningslinj en avsættes så høiden 42 m., her i måle- 

 stok 1 : 2000, således at 1 mm. repræsenterer 2 m. På 

 denne måte får man rent geometrisk frem setehøidernes 

 avhængighed av deres beliggenhet og profilet for deres fald 

 utover i gradientretningen. Bekvemmest og mest direkte har 

 jeg fundet det at utføre profilet ved at lægge et gennem- 

 sigtigt rutepapir over kartet, orientere den ene linjeret- 

 ning efter de angivne høider, således at isoanabaserne følger 

 denne retning, så ved hjælp av disse linjer nedfælde seterne 

 på en av de derpå perpendikulære linjer som absciss og 

 så benytte de førstnævnte linjer til at finde ordinaternes 

 (høidernes) størrelse. De nivellerede setehøider, som må 

 tillægges særlig vægt, har jeg i profilet avsat som 0, de 

 ved sigt bestemte som # de terrassehøider jeg har kendt 

 som O. Som man ser er hele fremgangsmåten ved profilets 

 fremstilling så at sige rent mekanisk. Jeg finder i min 

 reisedagbok de nivellerede høider eller sekstant-sigtets av- 

 stand og vinkel, regner høiden ut ved logaritmer eller tangent- 

 tabel, finder ved hjælp av rntepapiret den ene koordinat 

 og avsætter derefter høiden som den anden. — Det grafiske 

 billede kommer fuldt frem uten nogen mellemkommende teori. 

 Så først kommer spørsmålet om sammenhængen mellem 

 de avsatte høider. Hvis denne var i overensstemmelse med 

 dogmet om de horisontale linjer, vilde man øieblikkelig kunne 

 avlæse nivåerne ved rutepapirets linjer. Hvis hoiderne var 

 uavhængig av beliggenheden vilde man få mærker f. eks. 



20 — Arkiv for Mathematik og Naturv. 18 B. 



Trykt den 19 Novbr. 1890. 



