3Q8 Andr. M. Hansen. 



sekstantmålingens art, da på de lange avstande kun den 

 ovre linje træder skarpt frem kos de alinindeligste seter, 

 engseterne, og de lavere ikke kan utskilles i det dyr- 

 kede lænde. Fra kortere avstand kar jeg dog på mange 

 steder noteret: lavere linje såes i omtrent 40 % køide, 

 «73 køide» o. s. v. I det keie er dog rimeligvis den 

 lavere linje som sete stærkere utviklet væsentlig i selve 

 de strømmende sund ute ved fjordens ytre del, mens til- 

 like et smukt utpræget terrassetrin optræder i det til- 

 svarende nivå ved fjordbunden. Dette viser sig, trods 

 de lavere terrasser ikke er opmålt så nøie som de øverste, 

 at være gennemgående ved disse vestlandske profiler. Sønd- 

 fjord strækker sig ikke så dypt ind som nabofjordene; 

 setene når derfor ikke stor køide, og faldvinkelen synes 

 mærkværdig mindre end disse. To linjer træder frem. Sogn 

 er i det keie taget kellere fattigt på seter. De på pro- 

 filet trukne 2 linjer forener dog ganske smukt de kendte 

 setekøider og synes sikre. For samtlige de av mig givne 

 mål gir observasjonsmetodens unøiagtigket et vist spillerum 

 for kvorledes de kombinerende linjer blir at trække. Oftest 

 vil dog valget være utvilsomt, og det taler godt for, at 

 sekstanten dog i det keie er meget brukbar, det faktum, 

 at jo tættere målene falder, des bedre træder linj erne frem. 

 Til de utenfor disse faldende køidemål, som væsentlig be- 

 står av terrassekoider, skal jeg senere komme tilbake. En 

 sammenligntng av samtlige profiler, de nordenfjeldske og 

 mine, viser imidlertid en så utvilsom overensstemmelse, at 

 man med fuld sikkerked kan sige, at de kendte 

 .setekøider ved Norges kyst på forkoldsvis få 

 undtagelser nær overalt samler sig til 2 sammen- 

 beengende linjer og at disse linjer overalt stiger 

 ind mot landets indre, den lavere svakere. Landet 

 kar altså steget stærkest nær dets akse og stig- 

 ningen avtar ut mot kavet og synes at forsvinde 





