Strandlinje-studier. 323 



ikøpet en uventet sammenhæng frem mellem fænomener, 

 som før har stået skilt for bevidstheden, da er det stær- 

 keste bevis for teoriens rigtighet ført. Og samtidig har 

 grundbetragtningen — jordskorpens isostatiske bygning — 

 vundet et nyt induktivt bevis av stor styrke. 



Teorien førdrer, at en indlandsis, som lægger sig over 

 et land, skal tynge det ned, den fordrer dernæst, at det 

 efter at være befriet for isens vægt igen skal hæve sig. 

 Den fordrer endvidere, at jo mægtigere indlandsisen er, 

 des større sænkning og altså des større hævning igen. 

 Endvidere at sænkningen og hævningen når de største mål 

 ved bræens egen mægtighedsakse. — Mægtighedsaksen må 

 falde sammen med bræskillet, da isen må hobes op til 

 størst mægtighet her, hvor dens bevægelse utad møter størst 

 motstand. Gradienten, sænkningen og hævningens ret- 

 ning, må^således være normal på bræaksen og dens stør- 

 relse, målet for stigningsvinkelen, være størst, hvor bræ- 

 centrets avstand fra hævningsgrænsen er • kortest. Det er 

 altså ved hjælp av gradienternes retning og størrelse i for- 

 hold til de ad andre veie bestemte sandsynlige bræcentrer 

 og til bræmægtigheden, teorien skal prøves. Det eneste sikre 

 vi her har at holde os til, er de mærker efter havflaten, 

 som står igen i form av strandlinjer og marine avlagringer, 

 som ved den postglaciale hævning av landet er flyttet til for- 

 skellige høider over havet. Da strandlinjerne kun kan dannes 

 under langvarige konstante forhold, vil de kun repræsen- 

 tere de tider, da istrykket for en længere tid holdt nivået 

 konstant, da altså hverken hævning eller sænkning fandt 

 sted. Under den første store istid synes der ikke at ha fundet 

 sted nogen sådan længere påviselig stans i nivåændrin- 

 gerne; man kender ingen proteroglaciale strandlinjer, hvilket 

 stemmer med, at der heller ikke kendes større endemoræner 

 fra denne tid som skulde tyde. på, at bræen har holdt sig 

 konstant, hverken i Amerika, England eller Mellemeuropa. 



