338 Andr. M. Hansen. 



fredelig måte på grand av jordskorpens avhængigliet av 

 oket eller minsket tryk. 



Men for at vende tilbake til den postglaeiale hævning 

 og dens avhængigliet av det denteroglaciale istryk. Yi 

 fortsætter vor vandring over til Grønland. Omkring 

 Kap Farvel synes ingen hævning at være foregaaet, men 

 videre nordover finder man stadig høiere terrasser og strand- 

 linjer. De sædvanlige mærker viser, at indlandsisen tid- 

 ligere har været meget mægtigere. Omkring Diskobugten 

 viser de målinger K. J. V. Ste en strup gir 86 ) tilsyn e- 

 ladende to linjer (den laveste i ca. 40 % høide) med stig- 

 ning mot NO., altså både langs kysten og ind mot bræ- 

 aksen. For hele Grønland gælder det samme som tidligere 

 for Norge, at først når de mange mål forenes efter geogra- 

 fisk beliggenhet til sammenhængende strandlinjer, kan man 

 drage bestemte slutninger om stigningsforholdene i det hele. 



Istrykteorien kan forelobig ikke gi nogen tilfredsstil- 

 lenda forklaring av de umådelige hævninger, der skal ha 

 foregået omkring Smiths sund, i Grinnell land særlig 

 op til 600 m. Her vet vi, at isdækket er betydelig mindre 

 end over det midtre Grønland, og der kunde således ved 

 større nedbør være bygget adskillig høiere bræ op over 

 den nuværende overflate; men allikevel synes en brætyk- 

 kelse op til 3 gange så stor som den nordeuropæiske og 

 nordamerikanske indlandsis neppe tænkelig. Mærkes skal 

 dog, at egentlige seter ikke nævnes over 100 m. o. h. 



De store høider her er blevet brugt som bevis for 

 stigningens tiltagen mot polen og dernæst for iskappen om- 

 kring polen. Man kan sige, at de tvertimot motbeviser 

 denne, da de er fundne op til over 82° og således gir litet 

 rum tilovers for den iskalot, der skal ha tiltrukket vand- 

 masserne og dermed hæ vet havnivået — eller som skal ha 

 væsentlig forrykket jordens tyngdepunkt — eller som skulde 

 ha trykket jordskorpen særlig ned. — Ingen anden teori 



