Jens Holmboe. 



Finmarken, dernæst Romsdalen, Stavanger, Brevig og Kri- 

 stiania. I en del tilfælde opgiver han ingen speciel lokalitet. 

 Mere spredt forekommer i de senere aar oplysninger 

 om vore ferskvandsdiatoméer hos en række forfattere, saa- 

 ledes i A. Schmidt^s «Atlas der DiatoméenJcimde» og H. Van 

 Heurck^s «Synopsis des Diatomées de Belgique» foruden i 

 arbeider af Grunow, Apstein og Huitfeldt-Kaas; 

 men det vilde føre for vidt paa dette sted at gaa nærmere 

 ind paa disse. 



Som det af ovenstaaende oversigt vil sees, har vort 

 land hidtil været meget lidet undersøgt med hensyn til de 

 i ferskvand levende diatoméer. Dette fremgaar klarest, naar 

 man tager i betragtning, at det samlede antal fra Norge 

 hidtil kj endte former neppe overskrider 90, medens man i 

 vore bedre undersøgte nabolande har fandet langt større 

 antal. I Sverige fandt saaledes Astrid Cleve iuden et 

 begrændset omraade ved Polarcirkelen 270 former (Astr. 

 Cleve, Diat. fr. Lule Lappm.), og i Østgrønland fandt strup 

 ved Nordkaps breddegrad 147 former (0 strup, Ferskv. 

 diat. fr. 0. Gr.). Særlig har vore planktonformer været 

 lidet kjendte. Jeg valgte da først og fremst at undersøge 

 dem og havde dertil saa meget desto større anledning, som 

 et betydeligt materiale af planktonprøver fra det sydlige 

 Norge netop havdes forhaanden. 



Dette materiale er væsentlig indsamlet af ferskvands- 

 biolog H. Huitfeldt-Kaas, der siden 1895 for vore fersk- 

 vandsfiskerier har undersøgt planktonforholdene i en række 

 norske sjøer, i) I 1895, 1896 og 1898 bereiste han Gud- 



^) H. Huitfeldt-Kaas, Nonv. Seen. 



