12 Harald Hansteen. 



S. 35. Koboltleiestederne. Skutterud paa INIodum er det betyde- 

 ligste. Foruden Koboltglands og Kobolt-Arsenikkis og Arsenikkis 

 forekommer i «Stokken» Jern-, Lever- og Kobberkiis, gedigent 

 Kobber (sjelden), Blyglands, Molybdænglands, Magnet jernsten, Grafit 

 i smaa Blade i Kvarts, Feltspath, Antliophyllit, Augit, Wernerit, Granat, 

 Serpentin og Tnrmalin. 



S. 36. Ertsens Forekomst viser sig lieelt igjennem ikke jævnt 

 fordelt; hvor Glimmer afløses af Clorit, træder Arsenikkis istedenfor 

 Koboltglands, medens Kvartsen pleier da at svinde i INIængde, og 

 Stenen taber i Haardhed. 



S. 37. Leiestedet paa Skntterud bestaar af en efter Længden 

 udtrukken Glimmerskifer-Strimmel, stærkt ansvangret med Kobolt- 

 glands og andre Svovlmetaller. Dette er altsaa et virkeligt «Fall- 

 baand» i den ertsf ørende Gneis, saaledes som man i Kongsbergegnen 

 pleier at bruge denne Benævnelse, hvorom mere nedenfor. Omtrent 

 16 Kilometer sydligere findes Hassel Jernvæi'ks Gruber; Ertsen er 

 en glimmerfattig med Magnet jernsten impregneret Gneis; det er en 

 «tredie Art Fallbaand». 



S. 43. Kongsbergegnen bestaar af primitive Skifere: Glimmer- 

 og Hornblende-Skifere forherskende, Talk og Cloritskifer underordnet,, 

 ligesom i Roros-Egnen. I alle disse Berglag er Granit tilstede. 



S. 44. Fallbaand. Visse Dele af Skiferlagene ere ansvangrede 

 med Svovlmetaller : Jern-, Lever- og Kobberkis, Blende og Blygiands> 

 saa fint indsprængte, at de ikke kunne sees med blot Øie. De erts- 

 lige Berglag danner Strimler udstrakte efter Skifrighedens Retning, 

 de kaldes Fallbaand; de vexle med døve Lag. 



Fallbaandene holde gedigent Sølv, og Sølvgiands indblandet,. 

 men i saa liden Mængde, at det ikke lønner Drift. Nær Kongsberg 

 træffes Jern- og Leverkis samt Kobberkis i saadan Mængde, at den 

 udvindes ; saadanne Kisanhobjiinger ligne forhen omtalte «under- 

 ordnede Stokke i Gneisen». 



S. 145. Gangenes Mægtighed vexler fra faa Millimeter til flere 

 Centimeter. Rigdommen i Gangene afhænger, som man for lang' 

 Tid siden har iagttaget, af den Sidesten, som de sætter igjennem. 

 Blot indenfor Fallbaandene ere de sølvrige; saasnart de træde uden- 

 for disse, vise de sig opfyldt med ufyndig, ikke metalførende 

 Gangart. 



I Kongsberg-Gangene forekommer Sølvet fortrinsvis gedigent 

 og som Sølvgiands, meget sjelden som Rødgyldigerts og Olorsølv; 

 det sidste træffes kun i Nærheden af Gangenes Udgaaende. Det 

 gedigne Sølv findes i Krystaller, grenet, traad- og haarformig. Man 

 har fundet Masser x^aa 100 — 250 Kilogram. Gedigent Guid og gyldisk 

 Sølv er Sjeldenheder. Jern- og Leverkis, Kobberkis, Blende og Bly- 

 glands, hvilke forekomme i Fallbaandene, forekomme ogsaa i Gan- 



