16 Harald Hansteen. 



Xavnet «Falilbandes» paa alle de Leiesteder af Svovl og Svovl-Arsen- 

 Metaller, som forefindes indstrøede i skifrige Bjergarter istedetfor 

 at være samlede i Spalter; og man kan da sige gisement en fahl- 

 bandes (Fahlbaandforekomst), ligesom man siger gisement en filon 

 ou en amas (Forekomst i Gang eller Stok). 



Sv ovl-Arsen-Metaller. 



S. 363. Saaledes som det er erkjendt af Bøbert (Mag. f. Nat. V. 

 B. 5), som omhyggelig har studeret denne Egn, synes Snarums 



Koboltbaandet — — — — ^ — — — — — — 



Man kan altsaa sammenligne det, saaledes som Keilhau, Bøbert, 

 Daubrée har gjort, med Fahlbaandene paa Kongsberg. Jeg har 

 imidlertid paavist, at denne Karakter ikke er eiendommelig alene for 

 de ertsførende bergarter ved Skutterud, men for Størstedelen af 

 Kisl eierne i Sverig, Norge og Finland. 



GedigneMetaller. 



Kongsberg. S. 387. Flere Lag ere impregnerede med Svovl- 

 metaller, som findes indstrøede i meget smaa Partikler, og som ogsaa 

 danner tynde Traade liggende i Skiferne. Den forherskende Svovl- 

 forbindelse er almindelig Svovlkis; man finder i mindre Mængde 

 Magnetkis, Kobberkis, Zinkblende og Blyglands. Jeg har ogsaa iagt- 

 taget (S. 388) broget Kobbererts og Arsenkis, men de ere Sjelden- 

 heder. Inde mellem de krystallinske Skifere har jeg seet massiv 

 Diorit, ligeledes indeholdende Svovlkis i Gnister, Korn i Terninger 

 og indstrøet her og der. Svovlmetallerne impregnere hyppig paa 

 meget store Strækninger det samme Berglag eller snarere samme 

 Eække af Berglag; saaledes gives der i Kongsbergegnen svovlkis- 

 f ørende Striber (assises), saakaldte «Fahlbandes», som man kan 

 forfølge efter en Udstrækning af 10—20 Kilometer. 



S. 389. Disse Fahlbaand har Form af meget lange afplattede 

 Lindser; de ender i en Spids; og i de midtre Dele har de en Bredde, 

 som naar op til 150 à 200 Meter. Men paa denne Bredde er de 

 ikke overalt skarpt begrændset; thi i den samme Stribe afvexler 

 Idsførende med kisfri Berglag. De sølvførende Gange indeholde gedi- 

 gent Sølv i en drivværdig Mængde, naar de gjennemskjærer de kis- 

 førende Berglag, men de bliver sterile, strax de naar de kisfrie 

 Berglag. 



Kongsbergegnen har en imiaadelig Mængde Gange. De kunne 

 ikke sammenlignes med regelmæssige Gange, det er i Virkelig- 

 heden ikke sammenhængende retliniede Spalter, der strækker sig 

 langt, men Sprækker (Kidser), hvis Aabning almindelig ikke over- 

 skrider nogle Centimeter. De har liden Udstrækning i Længden, 

 men der findes almindelig flere nærliggende Gange; og nær ved det 



