Sølvforekomster i Kongsbergfjeldet. 17 



Sted, hvor den ene ophører, bcgynder den anden saaledcs, at det 

 Hele danner et Drag eller retliniet Eækkefølge og o])træder næston 

 i?oni en almindelig Gang. 



S. 390. Man har iagttaget, at hvor en Gang er meget rig, erc^ 

 de tilsvarende Dele af nærliggende Gange almindeligvis meget fattige; 



S. 391. Forøvrigt er Ertsen her som i andre Lande, hvor 

 <Truber drives, i Almindelighed rigeligst, hvor flere Gange mødes. 



— De vigtigste Gruber ligge paa Centralbaandet i Retning 



raellem N— S. Umiddelbart til Øst for dette er der et andet, 



som hyppig er gjennemsat af lignende Gange; disse ei'e sterile i 

 Mellemrummet, men bliver rige paanyt, idet de naar den anden 

 Kisstribe (Fahlbaand). 



S. 392. Gruberne, de afbyggede Dele af Gangene, ligger selv- 

 følgelig indenfor Fahlbaandets Yderfiader. Ikke destomindre maa 

 jeg bemærke, at Aarerne (Gangene) almindeligvis ikke ere afbyggede 

 efter hele Fahlbaandets Bredde. 



Sølvet findes ikke alene i Aarerne (Gangene), men ogsaa i de 

 disse nærliggende Dele af Fahlbaandet: i Traadform, dendritisk, og 

 ofte krystalliseret i Terninger, i Oktaeder eller Combination af begge 

 Former. Svovlsølv er meget mindre hyppig, det er almindeligvis 

 drøit, undertiden krystalliseret i de samme Former som gedigent 

 Sølv. Rødgyldigerts er meget sjelden, og man har ikke fundet 

 Olorsølv uden leilighedsvis i Gangenes Udgaaende i Dagen; man 

 nævner desuden som Sjeldenheder gedigent Guid og gyldisk Sølv. 

 Jernkisene og Kobberkisene, Blende og Blyglands ere blandede her 

 og der med Sølvertsen; det er mærkværdigt, at disse Svovlforbin- 

 delser kun indeholde Spor af Sølv. Man finder ogsaa gedigen 

 Arsenik, ofte indblandet med gedigen Sølv. 



Kalkspath er det hyppigst forekommende Gangmineral; der 

 optræder desuden Tungspath, Flusspath og Kvarts. Man finder under- 

 tiden Adular i smaa Kiystaller paa Kvarts og paa gul Dolomit i 

 Rhomboèdre. Knuder af Anthracit overgaaende i Grafit, Asbest, 

 Clorit møder man hyppig; Epidot, Axinit, Harmotom, Prehnit og Stilbit 

 ere meget sjeldnere; Zeolitherne beklæder Druserum. 



At Gangene blive rige i de Dele, som gjennemsætter Fahlbaan- 

 dene, har man søgt at forklare ved at betragte det Sølv, som inde. 

 holdes i Gangene, som tilført fra Sidestenen; men denne Mening 

 synes mig ikke gründet; thi Gangenes og Fahlbaandenes mineralogiske 

 Sammensætning er ikke den samme, og desuden findes ikke Sølv i 

 Fahlbaandene i mærkbar Mængde, uden i Nærheden af Gangene. 

 Det er to forskjellige Ting, man her har for sig. Fahlbaandene er 

 kun en enkelt af de Forekomster, som man støder paa saa ofte 

 blandt Skandinaviens Leiesteder af Svovlf orbindelser ; det er i Virke- 

 2 — Archiv for Math, og Naturv. B. XXII. Nr. 2. 

 Trykt den Sele Mai 1900. 



