Sølvforekomster i Kongsbergfjeldet. 41 



lagttagelserne ordnede i Grupper efter sin Beskaffenhed 

 Ilden Hensyn til den Tidsfølge, hvori lagttagelserne er gjort. 



Om den ældre Betydning af «Falh, «Faller» og 

 <i<Fahlhaand». 



Naar der i ældre Grubebeskrivelser tales om Fall, Faller, 

 Ertsfall, kan man være i Uvished om dermed blot menes 

 Ertsforekomst i Almindelighed, eller om ogsaa Ertsforekom- 

 stens Art dermed nærmere betegnes. 



«Fall» siger Rinmann^) er et Ord, som har adskillige 

 Betydninger: 



1' Ertsforekomst i Almindelighed, 



2° Kløfter, som falde til Gangene og indvirke paa dem. 



3° Visse Gange, som af andre overskjærende Gange 

 forædles, saasom Fallerne i Kongsberg. 



4* Ras. 



Det er saaledes ikke uden Føie, at Deichmann 2) be- 

 mærker: «at man ei er enig om, hvad der forstaaes ved 

 Faller, og det er ikke overflødigt, at han (1. c.) i Modsætning 

 til den eller de Betydninger, hvori Ordet paa hans Tid 

 sædvanligvis brugtes, erklærer: «Ganske anderledes har det 

 sig med disse Fallbaand». Sin Anskuelse forklarer han^) 

 videre saaledes: «Blandt disse Steenlag udskiller sig et 

 andet Slags, som er særskilt fra Bergarten og af ganske 

 anden Art. Egentlig disse Strøg (er det), som her kaldes 

 Faller eller ædle Baand», og^): «Man kan altsaa antage, at 



^) Bergværkslexicon Stockholm 1788. ^) Efterretning om Kongs- 

 berg Sølvværk S. 166. "') 1. c. S. 155. *) 1. c. S. 166. 



