46 Harald Hansteen. 



D 11 r o c h e ri). Det metalliske Mineral findes i Regelen 

 i liden Mængde ofte mindre end Vioßj i^en det concentreres 

 paa sine Steder til drøie Masser. 



Langberga). For det blotte Øie synlige Ertsparti ki- 

 ler eller en af Erts Størrelse betragtes her ofte og ansees 

 i Almindelighed som Udsondringer i Fahlbaandet. 



M e i d e 1 1 2). undertiden gaar Concentrationen saa vidt, 

 at de fremstille mægtige Kisleier som Grøslid, Kisgruben. 



C o 1 1 a 4). Krystaller eller Korn, porfyragtig fordelt i 

 Massen, større eller forsvindende smaa for ubevæbnet Øie. 



Almindelige BeniærJcninger i Anledning af det efter Forfat- 

 terne i de foregaaende Afsnit anførte. 



Svovlertser med flere Metalforbindelser forekomme 

 indsprængte i større eller mindre Mængde i de ældste, 

 stærkt metamorfoserede Skifere, der især ere meget udbredte 

 i de nordlige Lande, og hvis Lag i Regelen ere stærkt 

 pressede og forstuvede mod hinanden. For lagttageren 

 viser de sig forskjelligartede fra lignende Metalforbindelser, 

 som i andre Egne hyppigst forekommer i de der mest ud- 

 bredte, lidet metamorfoserede, og i Regelen mindre forstu- 

 vede yngre Bjergarter. De her omtalte Forskjelligheder i 

 disse Metalforekomsters Optræden have af Geologerne ikke 

 været anseede som tilstrækkelige til at begründe Fahlbaan- 

 denes Optagelse i Systemerne som en egen Art Ertsfore- 

 komst. J. H. Veith^s Ordbog af 1871 nævnes saaledes ikke 

 Fahlbaand. 



Geologerne have, som det synes, betragtet de saa- 

 kaldte Fahlbaand som et almindeligt Metamorfose-Phænomen 

 i de krystalliniske Skifere. Saaledes Dr. C. F. Naumann i 



1) 1. c. S. 331. 2) 1. c. S. 109. 3) 1. c. S. 211. *) 1. c. 206. 



