Sølvforekomstei- i Kongsbergfjeldet. 49 



sag til disse Forandringer, forne ra naelig de første, da de 

 sidste ere af en mildere Stenart og altsaa ei saa skadelige. 



Direktør O. He n c k e 1 (?)i). I tyndskifrig til Talk- 

 skifer overgaaende Glimmerskifer pleie de kongsbergske 

 Gauge at være ædlest. 



Hausmann ^). Om man end ikke, som man ellers 

 troede, som almindelig ingen Undtagelse lidende Lov for 

 disse Ertsberge kan antage, at de ædle Gange blot ere ædle, 

 hvor de gjennemskjære Fahlbaand, og i de øvrige kun føre 

 «Gangart», saa er dog saameget vist, at Gangene inden 

 Pahlbaandene have den største Ædelhed, og at de overalt 

 indenfor disses Grændser hyppigere vise sig ædle end 

 udenfor. 



Keilhau (Kongsberg Ertsfelt og Sølvgange) S. 95. 

 Sølvets Forekomst er bundet til de Steder, hvor Gang og 

 Fahlbaaand krydse hinanden; dette forholder sig visselig 

 saaledes, og man kan med fuld Sikkerhed antage, at det i 

 de Kongsbergske Fjelde vilde være forgjæves, at søge efter 

 det ædle Metal paa andre Punkter. 



D a u b r é e ^). Rigdommen i Gangene afhænger, — som 

 man for lang Tid siden har iagttaget — , af Sidestenen, som de 

 sætte igjennem. Blot indenfor Fahlbaandene ere de sølvrige, 

 saasnart de — — — — . 



Durocher"^). Det metalliske Mineral findes i Rege- 

 len blot i liden Mængde, ofte mindre end Yi'^o- '') ^^ 

 sølvførende Gange blive sterile, strax de naar de kis- 

 frie Berglag. '') Gruberne — de afbyggede Dele af 

 Gangene — ligge selvfølgelig indenfor Fahlbaandenes Yder- 

 flader; ikke destomindre maa jeg bemærke, at Aarerne al- 



1) Langberg 1. c. S. 154. ^) 1. c. S. 15. ^) 1. c. S. 45. *), '^) og 

 f) 1. c. S. 331. 



4 — Archiv for Matli. og Naturv. B. XXII. Nr. 2. 

 Trykt den 8de Mai 1900. 



