52 Harald Hansteen. 



bemærkes, at man har hyppigere Erfaringer paa det raod- 

 satte Tilfælde. ^) Det er mig paafaldende, at jeg i den Masse 

 Befaringer, jeg har gjennemgaaet, næsten ikke har stødt paa 

 et bestemt Faktum, hvor der opgives, at oversættende Gange 

 eller tilfaldende Gange har forøget Sølvindholdet. 



Correllate Gange. 



Keilhau^). «Et saare mærkeligt Forhold vise i dette 

 Øieblik Kongens Grubes søndre Gang og Armengrubes 

 Hovedgang, medens den første er saa udmærket sølvrig, 

 fører den anden, som ligger i samme Dyb og samme Baand, 

 saagodtsom intet Sølv. Ovenfor Langorten derimod synes 

 det som Kongens Grubes Gang længe var den fattigere, 

 medens Drifterne i Armengrube vise, at man da her har 

 fundet Sølv. Vare tilstrækkelige Optegnelser og Karter 

 over de gamle Gruber forhaanden, saa vilde man kanske 

 være i Besiddelse af flere Exempler paa et saadant Vexel- 

 spil af tæt ved hinanden lobende Gange, i hvilket det synes, 

 at de ligesom skiftevis mellem sig indbyrdes ere rige og 

 fattige. 



D a u b r é e ^). Bergmændene paastaar, at naar en Gang 

 fører meget Sølv i en Gren, er den fattig i den anden i 

 samme Fahlbaand. 



Durocher'^). Man har iagttaget, at hvor en Gang 

 er meget rig, ere de tilsvarende Dele af nærliggende Gange 

 almindeligvis meget fattige. 



Langberga). Denne Sætning om en Vexlen af Erts- 

 indholdet i to tæt ved hinanden liggende, saa at sige correl- 

 late Gange, er nu bleven et Axiom og gjentages af den 



1) 1. c. S. 128. 2) (Kongsberg Ertsdistrikt S. 101 Noten. ^) 1. c. 

 S. 46. *) 1. c. S. 390. *) 1. c. S. 146 og 159. 



