Sølvforekomster i Kongsbergfjeldet. 59 



Ï) Svovlkisen deriraod ansees for et slet Tegn; «kisig 



Gaug». 



R i n m a n n (Bergværkslexicon). Fallart kaldes ved 

 Kongsberg Sølvgruber en Gangart af Tungspath, som med- 

 fører ældre Geschicker. Angaaende Tung-spath '^) er at mærke, 

 at den kun forekommer i Hornblendebaand, aldrig i Glira- 

 merskifer. 



undertiden lindes ^) Kulblende i Gangene, ligeledes er 

 Kalken imellem Stinksteen; at Gangen stinker, ansees for 

 et haabefuldt Tegn. 



Hausmann siger ^), man vil have gjort den Erfaring, at 

 graa gjennemskinnende Kalk pleier at ledsage ædlere Ge- 

 schiebe end den hvide halvgjennemsigtige. 



Langberg har været nær inde paa den hetydningsfulde 



Shjelnen mellem SJciferspathgange og sølvførende Gange, der 



shyldes Andresen. 



Langberg udtaler (om Ertsleiestederne paa Kongs- 

 berg, i Afsnittet om Gangene, S. 148). Gangarterne i de 

 kongsbergske Erisgange er hovedsagelig Kalkspath, ofte 

 Tungspath, dog i forholdsmæssig mindre Masser, og begge 

 ledsagede af Flusspath og Kvarts, hvilken sidste næsten 

 aldrig mangler. Kalkspathen forekommer især i Rhomboèdre, 

 Skalenoedre og sexsidige Søiler med Rhomboedret til Ende- 

 spids eller som 6-sidige Søiler. 



Det bliver her mærkeligt, at medens det gedigne Sølv 

 som oftest findes paavoxet og kan have hyppige Indtryk af 

 Rhomboederkrystallerne og Kvartsen, vil man sjelden eller 

 aldrig finde det omvendte. Derimod er de sexsidige søile- 

 formige Krystaller og Tavlerne, der som oftest er paasatte 



^) Langberg 1. c. 149. '^) Langberg 1. c. ■') Langberg 1. (•■. 

 "^) Langberg 1. c. S. 151 og 152. 



