Sølvforekomster i Kongsbergfjeldet. 71 



eller ædelt Fall været brugt fra Yærkets ældste Tider» ; 

 men hertil maa beraærkes, — som det blandt andet ogsaa 

 fremgaaer af det af Commissionen sammesteds efter Deich- 

 mann udskrevne — , at det er den S t e n a r t, som indslutter 

 Gangenes Ædelhed, som ved dette Værk har faaet Navn af 

 Fallbaand, og som hidtil har baaret dette Navn. — Den 

 Anskuelse, at Ertsbaandene ligge inde i Gangene, er ny; den 

 hidtilværende gaaer derimod iid paa, at Fahlbaand ere at 

 henføres til Bergarten udenfor Gangene. 



Der kan efter dette adskilles mellem Ertsbaand og 

 Fallbaand. Ertsbaandene er de Dele af Gangene, som fører 

 Sølv, og disse Dele ligger efter Erfaring i Striber, Baand 

 eller Kolonner, som er nogenhmde sammenhængende. 



Fallbaandene refererer sig til Sidestenen, og den gamle 

 og den nye Tids Erfaring viser, at Ertsbaandene i Gangene 

 altid ligger indenfor Fallbaandene, og naar de optræder, 

 strækker sig efter disse, men Gangene er ingenlunde erts- 

 f ørende overalt, hvor de gjennemsætter Fallbaandene; men 

 naar der er Ertsbaand, saa ligger disse i Fallbaandene, aldrig 

 udenfor samme. 



Denne min Oversigt over ældre og nyere lagttagelser 

 fra Kongsbergfeltet er, som tidligere anført, nu adskillige 

 Aar gammel, og Anledningen til Offentliggjørelsen var en 

 Forespørgsel, om jeg sad inde med lagttagelser, som kunde 

 veilede ved Undersøgelsen af eller Driften paa Gange i den 

 Del af Kongsbergfeltet, som er frigivet til Privatdrift. 



Det vilde have sin Interesse, hvis det blev meddelt 

 om de sølvførende Gange i det frigivne Felt, har de Kjende- 

 tegn, som jeg ovenfor har angivet væsentlig efter lagt- 

 tagelser i de Staten tilhørende Gruber. 



Det er de Gange, som ovenfor er betegnet som mørke 

 Kalkspathgange, som kan fore Sølv i saadau Mængde, at 



