Olaf Bidenkap. 



Efter altsati at liave tilbragt en dag her, reiste vi om 

 morgenen den 22 med dampskibct «Karmsund» over til Espe- 

 vær, hvor vi havde besluttet at tage ophold, da sjodyrfounaen 

 der efter sigende skulde være særdeles righoldig. 



Espevær bestaar af en liden samling oer eller rettere 

 holmer, adskilte ved ganske smale sund. Mod ost ser man 

 Bommeloen, hvis sydlige spids kaldes Bommelhuk, adskilt fra 

 Espevær ved et ca. en fjerdingvei bredt sund. Omtrent en 

 halv mil borte mod nordvest ligger en klynge holmer ved navn 

 «Nordøerne», ligeledes med mange snevre sund. 



Syd for Espevær, et stykke ude i havet, findes mange eukelt- 

 liggende skjær, holmer og «fluer» (o: nndcrsoiske fjeldkamme, 

 der hæver sig op næsten til vandfladen, og saaledes danner 

 farlige grundinger). En saadan, «Sauofliiens. viste sig at være 

 meget righoldig paa sjødyr, især echinodermer og ascidier. 



Bund- og dybdef orhold : I de smale sund ved Espevær 

 bestaar bmiden dels af det sædvanlige, paa begge sider af fjeld- 

 væggen gaaende Laminaric-heite, dels af ganske fin sand, over 

 hvilken skraben kunde gaa lange stykker uden at stode paa 

 nogensomhelst hindring som sten eller lignende, dels af fjeld- 

 bund, hvor skraben stadig sad fast i kløfter og rifter. Dybden 

 oversteg sjelden 20 favne. Ved «Nordoerne», hvor vi skrabte 

 adskillige gange, er bund- og dybdeforholdene omtrent de samme. 

 I sundet mellem Espevær og Bommeloen bestaar bunden af store 

 stene, tomme skjæl, skjælsand, blandet med tomme Serpula- 

 ror, samt grovere og finere sand. Den største dybde, omtrent 

 midt i sundet, var mellem 60 og 70 favne. Ved Bommelhuk 

 og langs den sydlige side af Bommeloen var bund- og dybde- 

 forholdene folgende: Bunden bestaar inde ved kysten af fjeld 

 bevokset med liaminarier, hengere ude af skjælsand, sten samt 

 grovere og finere sand. Et stykke ret ud for «Olafshugget; 

 (en kløft i fjeldet, der ligner merket efter et stort hug) voksede 

 der Ociilmer, hvoraf det dog desværre kun lykkedes os at faa 

 op nogle ganske smaa grene. Selv lige inde ved land or dor i 



