Undersøgelser over Annulât^ P,olychaeta. 



breviores som hos P. nodosa. De vigtigste skjelnemerker mellem 

 de to nævnte arter, nemlig formen af chitinlegemerne paa elyt- 

 rerue og rygbørsternes relative læugde, tyder altsaa hen paa, at 

 individet ligesaa godt kan være E. Ørstedi Mlgrn. som P. nodosa 

 Sårs, hvilket, som ovenfor nævnt, ikke kan andet end bekræfte 

 Levinsens paastand. 

 Harmothoë alba Mlgrn. 1865 p. 73, T. XIIT, f. 23, (Lænilia). 



— Lev. 1882, p. 193. 



Et exemplar fra Bømmeløen -^/q. 50 — GO f. skjælbund. 

 Saavidt mig bekjendt ikke før fundet i Norge. 

 Harmothoë rarispina Sårs. Chr. Yid. Selsk. Forh. 1860 p. 60. 

 (Polynoë). — Migra. 1865 p. 65. ï. VIII. f. 2 (Lagisca). 



— Lev. 1882 p. 192. 



Temmelig almindelig paa Laminarier, saavcl ved Espevær 

 som Bommeloen. 



Storm anfører (Det kongl. N. Vid. Selsk. Skr. ïrondhj. 

 1878 p. 28), at han har fundet et exemplar, der mangler de 

 tenformige chitinlegemer, men som han dog, da dyret forøvrig 

 svarer til de angivne karakterer, og ved stærk forstørrelse af 

 elytrerne viser de for H. rariftpina eiendommelige, krummede 

 smaalegemer, maa henføre til denne art. Det samme er til- 

 fældet med nogle af mine exemplarer, de øvrige har de ten- 

 formige legemer mere eller mindre kraftig udviklede. 



Farven varierer meget hos de af migindsamlcde exemplarer. 

 Ryggens farve er saaledes hos nogle lysegrøn, hos andre hvid 

 med sorte tværbaand, hos andre igjen intenst karmosin- eller 

 zinnoberrod. 



Harmothoë glahra Mlgrn. 1865 p. 73. T. IX. f. 5. (Lænilia). 

 — Lev. 1882 p. 193. 



Af denue sjeldne art fandt jeg et eneste exemplar ved 

 Bømmelhuk '^Ve paa 60 — 80 fiivne skjælsand. 



Det svarer i alle henseender til Malmgreus beskrivelse med 

 undtagelse af oinenes stilling paa hovedlappen. Det foi reste 

 øienpar er hos mit exemplar rykket betydelig længere tilbagc 



