Bidrag til det nordlige Norges geologi. 17 



zirlige udmeisHug; tildels sees endogsaa den finere stribning 

 bibeholdt. Polituren er dog fjernet af den senere denudation, 

 saa fjeldoverfladen paa sine steder er noget ru, og nede ved 

 strandkanten har muligens vandskyl virket endel, men efter 

 fjeldets udseende at dømme ikke meget. Prægtige roches 

 moutonnées er ogsaa tilstede i meget typisk form, ofte afrundet 

 i de mest zirlige former paa ostsiden og tvert afskaaret paa 

 vestsiden, idet afbrudte stykker er taget væk. Skurings- 

 stribernes retning er ØNØ— VSV. Isbevægelsens retning har 

 saaledes her med sikkerhed været fra øst mod vest. 



De geologiske forhold ved Vefsenfjorden viser mange 

 interessante træk, og et nøiagtigt studium af denne fjords geo- 

 logi vilde sikkerlig kunne levere bidrag af stor betydning for 

 studiet af fjorddannelsen i sin almindelighed. Mine iagttagelser 

 paa en hurtig gjennemreise er i det høieste kun antydninger 

 til, hvad man her vil kunne vente sig i saa henseende. I 

 fjordens sydøstlige del fra Mosjøen til henimod Hjartaasen paa 

 den ene side og Alternæsset paa den anden synes bøiede lag 

 nærmest tilhørende marmorglimmerskiferformationen at være 

 forherskende med strøgr tning omtrent i fjordens Paa sine 

 steder findes større linseformede til gangformede masser af en 

 lysegraa, granitlignende bergart indkilet i strøgets retning. 

 Længere mod vest fremtræder i bøiede, steiltstaaende skikter 

 bergarter, der væsentlig maa betegnes som tilhørende en kombi- 

 ueret gneisglimmerskiferformation, og fjorden synes her at 

 skjære disse lag i en noget skjæv vinkel. Paa flere steder 

 langs Vefsenfjorden optræder typiske erosionsfurer tildels af 

 betydelige dimensioner; ligeledes optræder roches moutonnées, 

 der tydelig viser isstrømmens bevægelse udover fjorden. 

 Strækningen omkring Vefsenelvens udløb i fjorden er et ud- 

 raerket eksempel paa alluvialdaunelse ved elvemundinger. Paa 

 flere steder langs Vefsenfjorden optræder «seter». Saaledes 

 har man paa fjordens sydside setelignende dannelser ved Vik- 

 dalselvens øg Huudelvens udløb. Paa det første sted optræder 



