Breve fra norske botanikere til prof. J. W. Hornemann. 



af Polarisens Løsning og BortQernelse. (Da der ved Nord- 

 polen ikke kunne existere nordlige Vinde, synes det ikke 

 urauligt, at Jordens sydligere Varme, især paa den Tid, da 

 Solen staacr over Horizonten Dag og Nat, kan overfare Nord- 

 polen, og frembringe de meest veldædige Virkninger, forudsat, 

 at der er intet fast Land ved Polen, og at hine Continental- 

 Jismasser, hvis kolde Træk modsatte sig de sydligere Vindes 

 Freratrængen, ikke paa nye samle sig).^) Dog vil det vel komme 

 an paa, om de store lisbjerge og lismarker bortskylles i Atlan- 

 terhavet, eller en Deel af samme opdynges ved den sibiriske 

 Kyst. I sidste Tilfælde ville de forventede velgjørende Følger 

 for Nordens Clima vel neppe spores i nogen høi Grad eller 

 have lang Varighed. En Lykke for disse Egne er det imid- 

 lertid, at de stærke Strømme, der imellem Nordcap og Spitz- 

 bergen løbe fra 0. til V., og fra V. til 0., hindre Drivisen 

 fra at kaste sig ind i Fjordene. Var ikke denne Strømdæm- 

 niug, kunde muligens Finmarken befrygte Øst-Grønlands 

 Skjebne, og de sørgelige Følger deraf ville strække sig videre. 

 Mod Aarets Slutning skal jeg nedsende mine lagttagelser over 

 dette Aars Naturbegivenheder, hvilke jeg har stræbt at følge 

 Skridt for Skridt. 



Fiskeriet har i Aar i det Hele været meget maadeligt. 

 Vaarfiskeriet mislykkedes gandske. Sjelden soger Torsken ind 

 i Var angerf jorden for at gyde sin Pogn. Naar den kommer, 

 følger den gjerne Lodden {Salmo arcticus). Vel indfandt 

 denne Fisk tilligemed Torsken sig i uhyre Mængde mod Slut- 

 ningen af Martz omkring Wardøe, men den søgte snart derfra 

 til de russiske Kyster, hvorfra den atter fjernede sig og ad- 

 «predtes i Dybet. Vi havde haabet, at den, som i gamle 

 Dage, skulde have besøgt os i Warangcrfjorden, men den har 

 ikke indfundet sig der i betydelig Mængde eller søgt Kysternc 

 siden 1809, da det store Loddefiske indtraf I ældre Tider 



1) Det indcirklede er tilfeiôt ved brevets slutning med lionvisnings- 

 tegn hid. 



